Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Представник акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (скорочене найменування - АТ «А-БАНК») Шкапенко О.В., звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.02.2021 в розмірі 14944,12 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові вказав, що 24.02.2021 між сторонами у справі укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку». За умовами вказаного договору, позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.07.2023 утворилася заборгованість у загальному розмірі 14944,82грн, з яких: 8797,12грн - заборгованість за кредитом та 6147,7грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою від 25.08.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 18.09.2023 з повідомленням сторін, який було відкладено, на 06.10.2023. 06.10.2023 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове за сідання повторно не з`явився заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останнього до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНКУ. На підставі такої заяви відповідачеві в АТ «А-БАНК» був відкритий рахунок № [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом в розмірі 9000 грн. В подальшому з 26.02.2023 відповідачеві було зменшено кредитний ліміт на рівні 8797,12 грн., з 23.05.2023 збільшено на рівні 8800 грн., що підтверджується довідкою АТ «А-БАНК». Для користування банківськими послугами відповідачу видавалися відповідні банківські кредитні картки, зокрема, № [NUMBER] строком дії до лютого місяця 2028 року, що підтверджується довідкою за картами. З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого АТ Акцент-Банк, вбачається, що відповідач тривалий час користувався наданими йому кредитними коштами, при цьому періодично здійснював погашення заборгованості на різні суми, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ Акцент-Банк та відповідачем [PERSON] . Згідно вказаного вище розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 18.07.2023 утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8797,12 грн. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі АТ Акцент-Банк не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Кредитний ліміт, встановлений по кредитній картці, був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто після сплати кредитних коштів позичальник може знову ними користуватись. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки позивачем підтверджено факт користування відповідачем кредитними коштами, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, який не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку, що у цій частині позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8797,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). В той же час, в анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення розміру процентної ставки проте зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився і погодився з такими умовами. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім анкети-заяви, АТ «А-БАНК» також надало Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АЦЕНТ-БАНК», виписку по особовому рахунку та розрахунок заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 18.07.2023, за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 14944,82грн, з яких: 8797,12грн - заборгованість за тілом кредиту та 6147,7грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови та Тарифи, а не інші, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, проценти не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь АТ «Ацент-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 8797,12грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 8797,12грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому до стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1579,91грн (з розрахунку 8797,12 /14944,82х 2684,00 = 1579,91грн).

Outcome: partial