Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, [PERSON] , в якому, після збільшення розміру позовних вимог просила поновити строк звернення до суду із позовною заявою про поновлення на роботі; скасувати наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з [PERSON] ; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по 30.08.2023 року в розмірі 53600,00 грн.; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~ \~ \~ \~ заробітну плату в розмірі 33500 грн.; Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката, в розмірі 18800,00 грн.; Покласти на виконуючу обов`язки завідуючої Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько Олену Валеріївну обов`язок покрити матеріальну шкоду в розмірі, що буде стягнута з Управління освіти Херсонської міської ради, заподіяну Управлінню освіти Херсонської міської ради незаконним призупиненням трудових відносин з позивачем. Позов обґрунтований тим, що до повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну позивач працювала помічником вихователя Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції. З серпня 2022 року по 30.12.2022 не отримувала заробітної плати. 30.12.2022 \~ \~ \~ \~позивач у мобільному додатку «Вайбер» отримала наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за №5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу [PERSON] . Зазначеним наказом між Херсонським закладом дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради та позивачем призупиненні трудові відносини з 30.12.2022 до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору до припинення». Позивач вважає наказ № 5 від 30.12.2022 року в частині призупинення трудових відносин із нею незаконним, так як причиною для призупинення трудових відносин визначено здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму. На думку позивача така підстава є неприйнятною та такою, що порушує принцип презумпції невинуватості, а тому є незаконною, оскільки таке формулювання фактично є звинуваченням позивача у вчиненні кримінального правопорушення, яке позивач не вчиняла. Під час окупації позивач вирішила залишитись у місті Херсоні. Щодо прийнятого нею рішення залишитись на території окупованого міста Херсона [PERSON] зазначає, що ні Управління освіти Херсонської міської ради, ні будь-який уповноважений орган влади не дали працівникам освіти, жодних чітких вказівок або рекомендацій, як діяти у випадку погроз працівникам закладів освіти з боку окупаційної влади, не визначили порядок дій щодо охорони майна закладу, дій у випадку загрози знищення та/або крадіжці цього майна. На початку липня 2022 року директор закладу [PERSON] скликала виробничу нараду, на якій в присутності колективу після спільного обговорення ситуації, що склалася, було прийнято рішення відкрити дитячий садок для дітей працівників комунальних служб, медичних працівників, незахищених верств населення, які залишились в окупованому Херсоні. На цій нараді директор повідомила, що їй погрожували представники окупаційної влади, її життю та здоров`ю, якщо ЗДО №23 не буде працювати. Колективом було прийнято рішення бути разом, підтримувати один одного і зберегти майно закладу від пограбування. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, яка не виплачувалась з серпня 2022 року по 30.12.2022 року на думку позивача необхідно проводити виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 6700,00 грн. на місяць. Позивач вважає, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та судових витрат необхідно здійснити з Управління освіти Херсонської міської ради, так як воно є головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, та наявне в реєстрі як розпорядник коштів під номером 55955, відповідно середній заробіток за час вимушеного прогулу, заробітна плата та витрати на правничу допомогу адвоката мають бути стягнення саме з Управління освіти Херсонської міської ради як відповідача по справі. 12.06.2023 року від представника відповідача Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 ХМР надійшов відзив на позов із запереченнями проти позову, які обґрунтовані тим, що спірний наказ від 30.12.2022 року був виданий в зв`язку із неможливістю обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, так як на території Херсонської області велись воєнні (боєві) дії, а відшкодування заробітної плати та компенсаційних витрат покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Представником відповідача Управління освіти ХМР також подано відзив на позов із запереченнями проти нього, які обґрунтовані тим, що відповідно до листа Міністерства освіти і науки України від 26.08.2022 року з педагогічними працівниками, з якими повністю відсутній зв`язок або є обґрунтована підозра щодо їх співпраці з окупантами, відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» рекомендовано призупиняти дію трудового договору. В зв`язку із чисельними повідомленнями щодо співпраці з окупантами більшості колективу та попереднього керівника ХЗДО № 23 ХМР було прийнято рішення призупинити дію трудових договорів із ними. Станом на сьогодні тривають слідчі дії, які проводяться СБУ. [PERSON] в період з 08.08.2022 по 30.12.2022 року нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата згідно табелів обліку робочого часу, оскільки остання фактично припинила виконання своїх посадових обов`язків. Також відповідач зазначає, що позивач у вказаний період отримувала заробітну плату в рублях, виконуючи роботу на державу агресора. Станом на сьогодні заклад освіти практично припинив свою роботу через постійні обстріли, вибиті вікна та інше. Крім того, 10.01.2023 року внесено доповнення до наказу № 5 від 30.12.2022 року, з яким ознайомлено позивача. Посилаючись на вищевикладені обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вивчивши позовну заяву, поданий відзив, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зважаючи на наступне. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини. [PERSON] перебуває у трудових відносинах із Херсонським закладом дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, займаючи посаду помічник вихователя. Зазначені обставини не заперечувались сторонами. Наказом №\~5\~від 30.12.2022\~року призупинено\~трудові відносини\~з 30\~грудня 2022\~року до\~прийняття рішення\~про скасування\~призупинення трудового\~договору до\~припинення працівникам\~Херсонського закладу\~дошкільної освіти\~№ 23\~Херсонської міської\~ради,\~в тому\~числі і\~помічнику вихователя\~ [PERSON] (а.\~с.\~8).\~Із вказаного\~наказу №\~5\~вбачається,\~що його\~винесено на\~підставі статті\~13\~Закону України\~ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26.08.2022 року, у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму. Із вказаним наказом позивача було ознайомлено 30.12.2022 року, що не заперечується сторонами. 10 січня 2023 року винесено наказ № 6 «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022 року № 5 «Про призупинення трудових відносин», яким наказ викладено в такій редакції: « У зв`язку з тимчасовою відсутністю можливості Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради забезпечувати деяких працівників роботою і тимчасове припинення ними виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором». Відомостей щодо ознайомлення [PERSON] із вказаним наказом матеріали справи не містять. Відомостей щодо встановлення простою в Херсонському закладі дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради матеріали справи також не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України. Відповідно до ст.\~64\~Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51 ,52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Згідно з п. 3 Указу, - у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст.30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 1\~Закону України\~ «Про\~організацію трудових\~відносин в\~умовах воєнного\~стану» передбачено,\~що цей\~Закон визначає\~особливості трудових\~відносини працівників\~усіх підприємств,\~установ,\~організацій в\~Україні незалежно\~від форми\~власності,\~виду діяльності\~і галузевої\~належності,\~а також\~осіб,\~які працюють\~за трудовим\~договором з\~фізичними особами,\~у період\~дії воєнного\~стану,\~введеного відповідно\~до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. ст.43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.\~6\~Закону України\~ «Про\~правовий режим\~воєнного стану» в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно із Прикінцевими положеннями \~КЗпП \~України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Статтею 13\~ Закону\~України \~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» передбачено, що призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. У випадку, якщо працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору. В ході розгляду справи стороною відповідачів не було доведено наявності передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору. Відповідачами не було надано відповідних, належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позивачем позовні вимоги і свідчили б про неможливість виконання відповідачем ХЗДО № 23 ХМР виробничих завдань та функцій, призупинення його діяльності, а також про неможливість виконання [PERSON] визначених трудовим договором завдань. Також стороною відповідача не надано до суду доказів про те, що з 30 грудня 2022 року Херсонський заклад дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради не міг здійснювати свою діяльність. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за заробітною платою та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За приписами статті 10 Статтею 13\~ Закону\~України \~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вжити всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. За приписами статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Судом встановлено, що у період з вересня по грудень 2022 року, та у період з 30.12.2022 року, коли дія трудового договору була призупинена, [PERSON] не отримувала заробітної плати. Оскільки на момент звернення позивача до суду законодавством не було передбачено іншого способу захисту її порушених прав у випадку незаконного призупинення дії трудового договору з нею, з метою відновлення порушеного права позивача підлягає застосуванню ефективний спосіб захисту порушеного права за аналогією із нормами статті 235 КЗпП. Правила обрахунку середнього заробітку визначені Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати \~ якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців\~третього - п`ятого\~пункту 4 цього Порядку. Із довідки\~Управління освіти\~Херсонської міської\~ради від\~14.02.2023\~року за\~№ 51/08-11\~вбачається,\~що розрахунковий\~період 4\~місяці,\~що передує\~місяцю призупиненню\~трудових відносин\~відсутній (а.\~с.\~12).\~Таким чином,\~ для\~розрахунку середнього\~заробітку мають\~застосовуватися положення\~абзаців третього-п`ятого\~пункту 4\~цього Порядку,\~відповідно до\~яких якщо\~в розрахунковому\~періоді у\~працівника не\~було заробітної\~плати,\~розрахунки проводяться\~з установлених\~йому в\~трудовому договорі\~тарифної ставки,\~посадового (місячного)\~окладу. Якщо\~розмір посадового\~окладу є\~меншим від\~передбаченого законодавством\~розміру мінімальної\~заробітної плати,\~середня заробітна\~плата розраховується\~з установленого\~розміру мінімальної\~заробітної плати\~на час\~розрахунку.\~У разі\~укладення трудового\~договору на\~умовах неповного\~робочого часу,\~розрахунок проводиться\~з розміру\~мінімальної заробітної\~плати,\~обчисленого пропорційно\~до умов\~укладеного трудового\~договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 6700,00 грн. Із відповіді Управління освіти ХМР від 22.02.2023 року № 01-38/18 вбачається, що заробітна плата [PERSON] не виплачувалась з 08 серпня 2022 року по 30 грудня 2022 року (а. с. 11). Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість по заробітній платі в розмірі 33500 грн. (6700 грн. *5 міс). При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідачів про те, що [PERSON] відповідно до табелів обліку робочого часу Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради та наказу про визнання відсутності з нез`ясованих причин № 1 від 28.10.2022 року не працювала, так як відповідачами не підтверджено належними та допустимими доказами обставини видачі вказаного наказу та табелювання працівників, перелік яких визначений наказом № 1 від 28.10.2022 року. Натомість, обґрунтовуючи заперечення, відповідачами було зазначено про працю та отримання заробітної плати позивачем в рублях в спірний період, що протирічить позиції відповідачів щодо невиконання [PERSON] своїх трудових обов`язків, визначених трудовим договором саме із ХЗДО № 23 ХМР. За наведених обставин, суд приходить до висновку і про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку не виплаченого внаслідок призупинення дії трудового договору за період із січня 2023 року по вересень 2023 року включно (на час ухвалення судового рішення) в розмірі 60300,00 грн. (6700 грн. *9 міс.). Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та часу вимушеного прогулу, суд погоджується з доводами позивача про те, що стягнення заробітної плати, як ефективного способу захисту трудових прав позивача, необхідно здійснити з Управління освіти Херсонської міської ради, як розпорядника бюджетних коштів та одержувача бюджетних коштів, інформація про якого міститься на офіційному сайті Державної казначейської служби України під номером 55955. Що стосується вимог [PERSON] про покладення обов`язку покрити матеріальну шкоду в розмірі, що стягується з Управління освіти ХМР на виконуючу обов`язки завідуючої ХЗДО № 23 ХМР Синько О.В. в порядку статті 237 КЗпП України суд зауважує на тому, що суд покладає такий обов`язок на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, в той час як предметом розгляду справи є скасування наказу про призупинення трудових відносин із позивачем, в зв`язку із чим суд не вважає необхідним в покладенні вказаних обов`язків на [PERSON] . На підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання по розподілу між сторонами судових витрат. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і на професійну правничу допомогу. За приписами\~статті 137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору № 04-пд/2023 про надання правничої допомоги від 13 лютого 2023 року (а. с. 18). Відповідно до п. п. 4.2. 4.4. Договору сторони погодили вартість наданих послуг адвоката, які визначені в Додатку № 1 (прайс-листі), який погоджений сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (а. с. 20 об.). У разі надання правничої допомоги в суді (представництво, складання заяв по суті справи та з процесуальних витань) оплата послуг адвоката проводиться протягом 10-ти банківських днів після набрання судовим рішенням законної сили в незалежності від результатів розгляду справи. Сторони можуть домовитись про сплату Адвокатові гонорару успіху при позитивному для Клієнта вирішення спору, розмір та порядок сплати якого визначається додатковою угодою. В пункті 1 Додаткової угоди № 1 до Договору від 13 лютого 2023 року зазначено, що сторони домовились, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 10\~000,00 грн. у разі отримання позитивного для клієнта судового рішення у справі (а. с. 20). З метою розподілу судових витрат стороною позивача подано звіт № 1 про надані послуги за договором № 04-пд/2023 від 13.02.2023 (а. с. 31-а), відповідно до якого вартість наданих послуг складає 8800,00 грн. Надані докази на підтвердження розміру сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката дають суду підстави стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в порядку статті 137 ЦПК України. Згідно пунктів 2 і 4 частини 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial