Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2006 у розмірі 62442,83 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.12.2006. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилається, на те що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000.00грн, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту відповідач дав згоду, при укладанні Договору. Таким чином банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 11.06.2023 утворилася заборгованість, що становить 62442,83 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 08.08.2023 отримано відповідь органу реєстрації місця проживання та перебування особо щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 09.08.2023 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданому позові просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача. Щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2006 у розмірі 62442,83 грн. визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, останнім 19.12.2006 було підписано Анкету-заяву. Відповідач [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були наданні йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк". Виразив згоду з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк", Тарифами складає між ним та банком договір надання банківських послуг /а.с.29/. Крім цього щодо заяви, підписаної відповідачем, то в ній процентна ставка зазначена на рівні 36% річних, тобто 3% в місяць. Крім того, у цій заяві встановлено кредитний ліміт 2000 грн., та зазначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг/а.с.29-42/. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) встановлено, що 20.12.2006 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 27.12.2006 встановлено кредитний ліміт в розмірі 2000,00 грн, який в подальшому був збільшений до 50 000,00 грн, та станом на 31.01.2023 цей ліміт зменшено до 0,00 грн /а.с. 27/. Відповідно до довідки, яка міститься у матеріалах справи видно, що на ім`я [PERSON] відповідно до кредитного договору № б/н було видано декілька кредитних карток /а.с.26/. З виписки АТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н за період 20.12.2006-14.06.2023 по рахунку [PERSON] видно, що останній користувався кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, здійснював покупки, знімав готівку та частково погашав наявну заборгованість (а.с.50-83). Згідно з наданими АТ КБ «Приватбанк» розрахунками, заборгованість [PERSON] перед банком станом на 11.06.2023 становить 62442,83 грн, яка складається з наступного: 50196,87 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12245,96 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.3-25). Позивач звертаючись до суду вказує, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 11.06.2023 утворилася заборгованість, що становить 62442,83 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак під час розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, останнім 19.12.2006 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відтак, за результатами звернення, 19.12.2006 було підписано кредитний договір, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки,зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі. На підставі укладеного Договору надання банківських послуг Банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, відповідачу надано у користування кредитну картку. Як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано позичальником в межах кредитного ліміту станом на 11.06.2023 складає 50196,87 грн.. Відтак в ході судового розгляду судом встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавав кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором від 19.12.2006 на загальну суму " 62442,83 грн.. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем Враховуючи, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак кошти фактично отримані та не повернуті, зважаючи на норму ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення з відповідача фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2006 в сумі 62442,83 грн.. Окрім того, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо судових витрат суд виходив з наступного. За подачу позовної заяви позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено 2481.00 грн судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, відтак наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved