Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Лановецької міської ради про позбавлення [PERSON] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовує позов тим, що позивач є батьком [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з ним. Батьком малолітнього сина є громадянин Федеративної республіки Нігерія - [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 12.10.2022 по справі № 697/6275/22, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] . Останні п`ять років [PERSON] жодного разу не виявила бажання побачити сина, не відвідувала його, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, не допомагає фінансово, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Позивач самостійно, без участі та підтримки відповідачки, вирішує усі питання виховання дитини, внук знаходиться на повному його утриманні та проживає разом з ним. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лановецької міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою судді від 26 червня 2023 року прийнято до розгляду дану цивільну справу. Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. Огболе [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2021 року. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] , громадянин Федеративної Республіки Нігерії». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 12.10.2022 по справі № 697/6275/22, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 1999 року. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] ». Довідкою Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області № 1571/10-05 від 22 березня 2023 року підтверджено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Довідкою Лопушненського ЗЗСО І-ІІ ступенів Лановецької міської ради № 01-28/36 від 22.03.2023 підтверджено, що [PERSON] , мати [PERSON] , [INFO] , учня 1-го класу, не цікавиться вихованням свого сина, не спілкується з класним керівником, не відвідує класних батьківських зборів, дитячих шкільних та класних свят, не цікавиться його навчанням та не спілкувалася з вихователем дитячого садочка. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 17 серпня 2023 року, визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як убачається із зазначеного висновку, Служба у справах дітей Лановецької міської ради встановила, що [PERSON] не проживає разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , не відвідує його, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, не допомагає фінансово, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням та підготовкою до самостійного життя. Зазначений висновок органу опіки і піклування є достатньо обгрунтованим, відповідає вимогам ч. 5 ст. 19 СК України. Відповідно до вимог статті 154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до статті 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню та вихованню свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідачка не спілкується з сином, не цікавився його життям, не бере участі у його вихованні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси малолітнього сина, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, виконання своїх батьківських обов`язків, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, позбавленими батьківського піклування, і фізичними особами, визнаними недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 243 СК України передбачено, що над дітьми, позбавленими батьківського піклування, які не досягли чотирнадцяти років, встановлюється опіка. Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Оскільки у зв`язку з позбавленням батьківських прав матері дитини [PERSON] , дитина - [PERSON] , [INFO] , залишився без батьківського піклування, суд встановлює над ним опіку. Позивач відповідає вимогам до особи, яка може бути опікуном відповідно до ст.244 СК України, створив усі умови для повноцінного фізичного і духовного розвитку дитини, підготовки до самостійного життя, зокрема, забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, а тому може бути призначений опікуном дитини. Виходячи зі змісту ч.3 ст.60 ЦК України, попереднє встановлення органом опіки та піклування статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, не є необхідним для суду при вирішенні питання про встановлення опіки над малолітньою особою, позбавленою батьківського піклування. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку про можливість призначення позивача опікуном його онука. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у виді судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved