Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] являється бабою [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обгрунтував тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак під час вивчення документів нотаріус звернула увагу, що у свідоцтві про народження його матері [PERSON] власне ім`я матері останньої вказано не правильно, а саме замість правильного [PERSON] , зазначено [PERSON] . У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт, що померла [PERSON] є його бабою. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що встановлення даного факту необхідне йому для визначення нульової ставки податку на доходи фізичних осіб для отримання успадкованого житлового будинку, як спадкоємцем другого ступеня спорідненості. Заінтересована особа також в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі. Також вказала, що провадження у справі підлягає закриттю через те, що з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалене рішення 30 травня 2023 року в справі 389/3093/22. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , народився він [INFO] , про що Дмитрівською сільською радою 30 жовтня 1976 року зроблений відповідний актовий запис № 82. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Після одруження 06.03.1976 із [PERSON] , [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.12.2022 за № 00037842663. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 23.05.2013 за № 00012206301 встановлено, що [PERSON] одружився із [PERSON] . На підставі рішення Знам`янського районного виконавчого комітету від 16.01.1978 №5 нареченій змінено власне ім`я з [PERSON] на [PERSON] , про що внесено зміни 19.01.1978 до актового запису про шлюб. 19 січня 1978 року видане нове свідоцтво про одруження, де наречена значиться як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 25.01.1925 вчинено відповідний актовий запис №14. Таким чином, правильне власне ім`я [PERSON] є саме [PERSON] , однак, в свідоцтво про народження та до актового запису про народження [PERSON] відповідні зміни щодо матері внесені не були, що перешкоджає заявнику встановити факт родинних відносин між ним та його бабою в позасудовому порядку. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , про що Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 30.03.2011 зроблено відповідний актовий запис №23. За життя [PERSON] 04.10.2004 склала заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Стиркуль Н.Є. та зареєстрований в реєстрі за №438, яким заповіла [PERSON] (заявнику у справі) усі свої права та обов`язки, які належать їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії III-КР №005384, виданий Знам`янською РДА 26.08.2002. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 07.07.2011 заведена спадкова справа №304/2011 за заявою [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заявнику 22.11.2013 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТМ №646613, зареєстроване в реєстрі за №1189, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:000:0918, загальною площею 3,8557 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26.04.2002 №154-р, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-КР №005460, виданого 26.08.2002 Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №250 [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. Також, 22.11.2013 заявнику видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТМ №646614, зареєстроване в реєстрі за №1192, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:000:0919, загальною площею 4,2983 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26.04.2002 №154-р, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-КР №005384, виданого 16.08.2002 Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №251. В заяві про прийняття спадщини заявником, крім іншого, вказано, що до спадкової маси входить будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок заявник не отримував. Також, суд звертає увагу на те, що Законом України від 23 лютого 2017 року № 1910-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування спадщини» спрощено оформлення спадщини для найближчих родичів спадкодавця. Відповідно до вказаного закону від оподаткування спадщини звільняються і родичі другого ступеня спорідненості. Законом №1910- VIII надано визначення другому ступеню споріднення, до якого включено, окрім спадкоємців другої черги за законом відповідно до Цивільного кодексу України, ще онуків. Відповідно за нульовою ставкою оподатковуватиметься дохід, отриманий від прийняття у спадщину майна спадкоємцями, до яких віднесено: батьків фізичної особи, її чоловіка або дружину, дітей такої фізичної особи, у тому числі усиновлених, її рідних братів та сестер, її бабу та діда з боку матері і з боку батька та онуків. Водночас, Законом встановлено, що у разі спадкування будь-яких об`єктів спадщини, які оподатковуються за нульовою ставкою, оціночна вартість таких об`єктів з метою оподаткування не визначається. Таким чином з 2017 року (а саме з початку дії закону з 25 березня 2017 року) заявник набув права на оподаткування доходу, отриманого від прийняття у спадщину майна, за нульовою ставкою. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцями є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Наданими заявником документами підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем як між бабою та онуком. З огляду на викладене та враховуючи, що встановлення факту родинних відносин, наявність якого встановлена в судовому засіданні, надасть заявнику можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини за нульовою ставкою оподаткування доходу, тобто породжує юридичні наслідки не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо закриття провадження у справі, суд вважає думку заінтересованої особи хибною виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2023 року в справі 2-о/389/81/22 відмовлено [PERSON] в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин через те, що заявником взагалі не вказано, які саме юридично значимі наслідки виникають для нього внаслідок встановлення такого факту. Тому суд дійшов до висновку про наявність підстав вважати, що у заявника станом на час розгляду справи відсутня була необхідність для встановлення факту родинних відносин і його встановлення не породжуватиме юридичних наслідків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу». Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. При повторному зверненні до суду [PERSON] вказані які саме юридично значимі наслідки виникають для нього внаслідок встановлення такого факту, тобто вказані інші підстави заяви, що виключає закриття провадження по справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved