Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 19.04.2022 Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №63. Вказала, що цей шлюб вже вдруге укладено між сторонами, оскільки попередній шлюб було розірвано у судовому порядку 21.12.2020, справа №752/9650/20. Проте друга спроба створити сім`ю вийшла невдалою, шлюб носить формальний характер. Позивач примирення не бажає, категорично заперечує проти збереження шлюбу, будь - які спроби зберегти родину вважає недоречними. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 22.05.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звертались. На підставі положень статей 274-279 ЦПК України та з урахуванням відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подав, будь - яких заяв, клопотань до суду від нього не надходило. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні від відповідача не надходило. На підставі положень статей 274-279 ЦПК України та з урахуванням відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2022 Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), між сторонами укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.04.2022. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом установлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюб носить формальний характер. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Позивач категорично не бажає примиритися та не мають наміру зберегти шлюб, який вже друге укладено між сторонами. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягай повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд уважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] , оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання позивача на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Примирення позивач не бажає. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила свою прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved