Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

27.05.2021 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та призначення його опікуном. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] є сином заявника, котрий мешкає разом з нею, чоловіком заявника та рідним братом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є інвалідом з дитинства, щороку проходить обстеження в Комунальному закладі охорони здоров`я "Харківська міська дитяча лікарня №5", в цьому ж закладі перебуває на обліку. [PERSON] не розмовляє, має розумову відсталість, самостійно себе не обслуговує, не може піддержувати особисту гігієну. За [PERSON] потрібен постійний контроль, одного залишати вдома неможливо, оскільки він не усвідомлює що робить, не розуміє своїх дій та не може керувати ними, весь час заявник за ним наглядає, має можливість та бажання бути його опікуном. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві, та просив визнати його сестру недієздатною та призначити його її опікуном. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Главою 2 Розділу ІV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ухвалою Дзержинського районного суду від 15.11.2021 року по справі було призначено судову психіатричну допомогу. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 81 від 15.02.2022 року судово-психіатричної експертизи, [PERSON] , [INFO] , страждає хворобою епілепсією, частими поліморфними нападами, затримкою темпів психомовного розвитку, наявна невропатія лицьового нерву справа за центральним типом, є інвалідом першої групи, безстроково, внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 1ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частина 4 Статті 63 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК Україниу даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] його опікуном. Строк дії даного рішення суд встановлює тривалістю у два роки з моменту набрання ним законної сили. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved