Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про припинення заборони, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладений на будинок [ADDRESS] , накладений на підставі договору б/н від 27.02.1997 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою. Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на підставі Свідоцтв про права на спадщину після смерті матері і батька належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . На момент оформлення спадщини жодних відомостей щодо наявного обтяження у державному реєстрі не було. Маючи намір розпорядитися своїм майном позивачка звернулася до нотаріальної контори, де їй було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження, у вигляді заборони на вказаний будинок. З інформації, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна підставою обтяження був договір б/н від 27.02.1997 року, обтяження зареєстровано 11.07.2006 року (№ 3445227), власником житлового будинку на час виникнення обтяження був [PERSON] , тобто обтяження виникло ще до придбання житлового будинку батками позивачки. У зв`язку із вказаним позивачка змушена звернутися до суду. 30.08.2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Шалару надав до суду заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність і відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду 15.09.2023 року надійшла заява із клопотанням про розгляд справи без участі представника Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, щодо розгляду справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксуавння судового засідання не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, заяви, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 2/3 частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія 2-147, видане 25.03.2021 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та свідоцтва про право на спадщину, серія 2-149, видане 25.03.2021 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 339215256. Відповідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок [ADDRESS] накладено обтяження № 34452227, підстава обтяження: договір б/н від 27.02.1997 року, в графі власник вказаний [PERSON] . Відповідно ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК Українивстановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК Українивстановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи зазначене, фактичні обставини справи та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що арешт, накладений на житловий будинок [ADDRESS] , є на теперішній час недоцільним, оскільки накладений та стосується колишнього власник (відповідача), а вказане обтяження ствоює перешкоди позивачці для розпорядження власним майном. За наведених обставин позов підлягає задоволенню

Outcome: approved