Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти на його утримання в розмірі частини всіх доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до дня смерті позивача. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є непрацездатною особою, перебуває на обліку в пенсійному фонді України як пенсіонер, отримує пенсію за віком в розмірі 2323,00 грн, є особою похилого віку, у зв`язку з чим потребує значних витрат на лікування, пенсії не вистачає для задоволення необхідних життєвих потреб, його становище на даний час є нужденним. Позивач зауважив, що [PERSON] є його повнолітнім сином, військовослужбовцем, який отримує стабільний дохід, не одружений, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу батькові, проте в добровільному порядку її не надає. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 14.11.2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.15). 12.12.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції інформацію щодо сімейного стану [PERSON] , [INFO] , із зазначенням, чи перебуває він в шлюбі та чи є він батьком неповнолітніх дітей; витребувано з Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відомості, в якій військовій частині проходить службу [PERSON] та відомості про розмір його доходу за 2021- 2022 роки (а.с. 22-23). Ухвалою суду від 13.12.2022 року виправлено описку в ухвалі суду про відкриття провадження по справі та витребування доказів від 12.12.2022 року (а.с. 27). На виконання вимог ухвали суду від 12.12.2022 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі направив відповідь про відсутність відомостей про зареєстровані [PERSON] шлюби та відсутні актові записи про наявність в нього дітей (а.с. 30). 10.01.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 12.12.2022 р. з Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов лист про відсутність інформації про перебування відповідача на військовому обліку (а.с. 31). 10.03.2023 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 54-59), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказав, що жодних відносин з батьком не підтримує, не спілкується з ним протягом тривалого часу. Зауважив, що позивач тривалий час зловживав спиртними напоями, лікувався від алкогольної залежності. Зазначив, що він неодноразово допомагав батькові матеріально, серед іншого, віддавав за нього кошти, які він позичав у родичів. [PERSON] у відзиві звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б підтверджували понесені ним затрати на лікування, обстеження тощо. Відповідач зауважує, що залишив батькові свою частину квартири та не вступав в спадщину на частину квартири після смерті матері. Крім того, відповідач вказує, що в [PERSON] є ще один син - [PERSON] , також на даний час батько проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, вказані обставини підлягають враховуванню під час визначення частки від заробітку, яка може бути стягнута у вигляді аліментів. Посилається на те, що розмір пенсії батька перевищує визначений законом прожитковий мінімум доходів громадян, також позивач має дохід від ведення городництва шляхом продажу овочів та фруктів, тому в повній мірі може забезпечити свої нагальні життєві потреби. На думку відповідача, за його рахунок [PERSON] намагається покращити своє матеріальне становище. 17.03.2023 р. надійшла відповідь на відзив (а.с.75-77), в якій позивач вказав, що наведені у відзиві аргументи є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім того, [PERSON] додатково зазначив, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , проте комунальні послуги не сплачує, він сам сплачує комунальні послуги, що є також матеріальними витратами. Додатково вказав, що відповідач є власником житлових будинків та земельних ділянок, розмір його заробітної плати достатній, щоб надавати допомогу непрацюючому батькові -пенсіонеру. Ухвалою суду від 13.04.2023 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, витребувано з Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради для огляду в судовому засіданні медичну картку [PERSON] , [INFO] ; витребувано з військової частини [NUMBER] відомості про грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , починаючи з 08.11.2022 року; задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків (а.с. 107-108, 110). На виконання вимог ухвали суду від 13.04.2023 р. від КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради надійшла амбулаторна картка хворого №155804, заведена 25.04.2023 року на ім`я [PERSON] (а.с. 112,113). 26.04.2023 р. військова частина [NUMBER] на вимогу суду надала довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] (а.с.120). Ухвалою суду від 11.05.2023 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, витребувано з Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області відомості про доходи (пенсію) [PERSON] , [INFO] , за період з жовтня 2022 року по час надання відповіді; витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області відомості про наявність зареєстрованих на праві власності транспортних засобів за [PERSON] , [INFO] . (а.с. 128-137, 139). 02.06.2023 р. з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на вимогу суду надійшли відомості про розмір пенсійних виплат [PERSON] (а.с. 149-150). На викання вимог ухвали суду 30.05.2023 р. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області надав інформацію про зареєстровані на праві власності за [PERSON] транспортні засоби (а.с.147). В судовому засіданні 28.09.2023 року [PERSON] та його представник - адвокат Денисенко М.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Адвокат вказала, що позивач є пенсіонером, потребує лікування, син є працездатною особою з постійним доходом, має можливість надавати допомогу батькові. Крім того, адвокат Денисенко М.В. заявила вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 11100,00 грн. Письмове клопотання приєднане до матеріалів справи (а.с. 163). Представник відповідача - адвокат Баньківський В.В. в задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково вказав, що відповідач не спілкується з [PERSON] , не підтримує з ним жодних відносин, що зумовлено аморальною поведінкою батька. Вважає, що підстави для стягнення аліментів відсутні, позивач зловживає алкогольними напоями, а відтак навіть стягнуті кошти можуть бути використані на спиртні напої. Зазначив, що відповідач ніколи не ухилявся від допомоги батькові, протягом тривалого часу батько жодного разу не звертався до нього про допомогу. Вказує, що позивач достатньо матеріально забезпечений, не потребує матеріальної допомоги, а в разі її необхідності, відповідач готовий її надавати, але не хоче, щоб його кошти були витрачені батьком на спиртні напої. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №9285262542871235 від 22.05.2023 року [PERSON] з 01.10.2022 року отримував пенсію щомісячно у розмірі 2500,00 грн, з 01.03.2023 року розмір пенсії збільшено до 2760,00 грн (а.с. 150). Зі змісту відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2022 р. [PERSON] доходів не має (а.с. 9, 143). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими об`єктами загальною площею 46,7 кв.м. та земельна ділянка площею 0,25 га , розташовані за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок з господарськими об`єктами загальною площею 94,1 кв.м. та земельна ділянка площею 0,21 га , розташовані за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0447 га та садовий будинок загальною площею 34,8, розташовані за адресою [ADDRESS] ; частина квартири [ADDRESS] (а.с.78-81). Зі змісту довідки про грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] вбачається, що розмір його доходу за період з 01.11.2022 року по 30.04.2023 р. становить 229553,99 грн (а.с. 120). Відповідно до відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: автомобіль марки «Lexus", 2011 року випуску; автомобіль марки «ГАЗ», 1995 року випуску; автомобіль марки «УАЗ» 1990 року випуску; причіп марки «Автобан ВА2110», 2016 року випуску; автомобіль марки «ЗИЛ», 1987 року випуску (а.с. 147). В судовому засіданні 11.05.2023 р. був допитаний свідок [PERSON] , який є сином позивача та рідним братом відповідача. Свідок вважає несправедливими позовні вимоги батька, оскільки [PERSON] , хоч і є пенсонером, але може працювати, має гарне самопочуття, ніколи раніше не скаржився на незадовільний стан здоров`я, проблеми із зором в нього були ще з дитинства, проте він не займався його лікуванням раніше, окуляри він не носив і на даний час ними не користується, сьогодні в судовому засіданні він вперше бачить батька в окулярах. Зазначив, що батько не звертався до нього з проханнями і взагалі нічого не повідомляв з приводу необхідності проведення оперативного лікування зору. Пояснив, що батько не займався своїм здоров`ям, все життя зловживає алкоголем, «заходить в запой», внаслідок чого поводить себе неадекватно, неодноразово проходив медикаментозне лікування від алкогольної інтоксикації після тривалого вживання спиртних напоїв. Зазначив, що після смерті матері, батько почав проживати з іншою жінкою в її помешканні, вони разом обробляють городину на належній родині [PERSON] земельній ділянці, для власного споживання та для продажу на базарі, а відтак мають додатковий дохід. Пояснив, що брат не підтримує стосунків з батьком, оскільки останній в стані алкогольного сп`яніння вигнав його з їх спільного помешкання. Може охарактеризувати [PERSON] , як корисливу, брехливу, хитру людину. Вказав, що позивач, хоч і є батьком, але відчуває неприязнь по відношенню до свого сина [PERSON] (відповідача), не спілкується з ним, не вітає з днем народження, не цікавиться його життя, хоча його батько вітає зі святами, а брата - ні. На думку свідка батько не потребує додаткової матеріальної допомоги, розмір його пенсії та додаткового доходу від продажу городини достатній для забезпечення його потреб. В судовому засіданні 11.05.2023 р. була допитана свідок [PERSON] , яка є невісткою померлої дружини позивача, яка зазначила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто «заходить в запої», наданий час проживає з цивільною дружиною, бачила, що дружина торгує городиною та консервацією на базарі, а позивач їй допомагає. Вважає, що позивач має міцне здоров`я і ще сам може заробляти собі на життя, він не спілкується з дітьми, ніколи ні в чому їм не допомагає, навіть не має їх мобільних телефонів, діти не проживають в батьківській хаті. Зазначила, що відповідач є доброю людиною і якби батько звернувся до нього за допомогою, то він би добровільно її надав. Їй відомо, що позивач лікував грижу та мав раніше проблеми із зором, але сьогодні вона вперше побачила його окулярах. Звертала увагу, що позовні вимоги [PERSON] вважає аморальними. В судовому засіданні 11.05.2023 р. була допитана свідок [PERSON] , яка є знайомою позивача. Свідок вказала, що знає позивача протягом 15 років, з його цивільною дружиною познайомилась приблизно років 8 назад, вони разом приходили до них. Зазначила, що [PERSON] та його нинішня дружина обробляють земельну ділянку, яка належить родині [PERSON] , з якої продають овочі та фрукти на базарі. Позивач часто зловживав спиртними напоями, особисто її чоловік неодноразово возив його прокапуватись від алкогольної інтоксикації. В судовому засіданні 26.07.2023 р. був допитаний свідок [PERSON] , який є сусідом сторін по Мальованській Набережній , який надав пояснення, що вони є співвласниками одного будинку, поряд проживають багато років, знає родину [PERSON] дуже давно. Вказав, що на даний час позивач з цивільною дружиною [PERSON] проживають в останньої, по Мальованській Набережній не проживають, але спільно обробляють земельну ділянку, яка закріплена за даним будинком, йому невідомо, куди вони дівають вирощену продукцію, проте неодноразово бачив [PERSON] на базарі за продажем городини. Вказав, що [PERSON] після смерті матері не приїжджає до даного будинку, в якому вони проживали родиною, проте роки 3 назад допомагав батьку ремонтувати дах, інший син [PERSON] є конфліктною особою по відношенню до батька. Загалом [PERSON] спокійний, проте зловживає спиртними напоями - «заходить в запої». Про проблеми зі здоров`ям позивача йому нічого не відомо, за матеріальною допомогою до нього він не звертався жодного разу, позивач отримує пенсію та приблизно рік-два назад працював на заправці. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви суду Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Положеннями частин 1, 3 статті172 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Згідно з ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Визначення непрацездатності в контексті сімейних правовідносин врегульовано в ч 3 ст. 75 Сімейного кодексу України, згідно якої непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №301/160/17 виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. У разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Отже, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та судової практики зі спірних правовідносин, можна зробити висновок, що критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. При розгляді справи по суті суд враховує положення про те, що за змістом ст. 202 СК України обов`язок дочки, сина щодо утримання батьків не пов`язується лише з непрацездатністю останніх, а одним із критеріїв визнання обґрунтованості позову є також доведеність потреби батьків в матеріальній допомозі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, обов`язок доказування покладено саме на сторону, яка заявляє відповідні вимоги, а суд лише сприяє сторонам у забезпеченні здійснення їх прав. Дослідивши позовну заяву, зібрані під час судового розгляду письмові докази, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є сином позивача, молодою особою працездатного віку, який має стабільний, достатній дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно, не одружений, інших утриманців не має, а відтак може брати участь в матеріальному забезпеченні батька. Суд враховує, що відповідач має у власності нерухоме майно переважно в сільській місцевості на території Житомирського і Коростенського районів Житомирської області, відомості про його вартість в матеріалах справи відсутні. Квартира [ADDRESS] в рівних частках належить[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померла дружина позивача і мати відповідача, спадщину після смерті якої прийняли її чоловік і сини в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, але не оформили спадкових прав), а відтак відповідно до положень ст. 322 ЦК України кожен зі співвласників несе рівні обов`язки з утримання даного нерухомого майна. Водночас, в ході судового розгляду справи встановлено, що в даному помешканні постійно ніхто зі співвласників не проживає, що підтвердили брати [PERSON] , які зазначили, що в батьківській хаті вони не проживають, що не заперечував позивач, та їх сусіди. Також відповідач має у власності транспортні засоби, в тому числі, марки «ГАЗ», 1995 року випуску; марки «УАЗ» 1990 року випуску; автомобіль марки «ЗИЛ», 1987, функціональність яких і можливість використання суд ставить під сумнів, враховуючи строк їх експлуатації. Розглядаючи докази потреби позивача в матеріальній допомозі, суд бере до уваги, що позивач щомісячно отримує пенсію за віком, розмір якої на даний час становить 2760,00 грн, і не є меншим від розміру прожиткового мінімума для непрацездатних осіб. Суд враховує, що позивач має на праві власності частину житлового будинку, до якої приналежить земельна ділянка, на якій він веде городництво, в тому числі, разом з цивільною дружиною здійснює її продаж, тобто має додатковий дохід. Зазначені обставини підтверджені допитаними в судовому засіданні свідками, покази яких суд приймає, як достовірні та достатні докази, оскільки вони є послідовними, логічними, взаємоузгоджуються між собою. Судом не встановлено, що свідки прямо чи опосередковано заінтересовані в результатах вирішення спору, як і не встановлено судом обставин, за яких покази свідків можуть бути поставлені під сумнів. При цьому суд зазначає, що позивач не навів жодних аргументованих доводів, підтверджених доказами, які б спростували покази допитаних в судовому засіданні свідків, окрім власних заперечень. Позивач був присутній в судовому засіданні під час допиту свідків, мав можливість задавати запитання з метою спростування наданих показів, щоб поставити їх під сумнів, проте такою можливістю не скористався. Під час вирішення питання про стягнення аліментів на утримання батьків, суд повинен брати до уваги отримання ними пенсії, держаних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Суд критично ставиться до викладених в позовній заяві обґрунтувань позивача та його пояснень в судовому засіданні в тій частині, що позивач інших доходів, крім пенсії, не має, що коштів на забезпечення найменших побутових потреб весь час не вистачає та побутовими предметами першої необхідності позивач забезпечити себе не може, оскільки такі обґрунтування позивача спростовуються показами допитаними в судовому засіданні свідків, які пояснили, що [PERSON] разом з цивільною дружиною обробляють земельну ділянку, вирощену продукцію збувають на базарі, отримуючи при цьому дохід. Суд не бере до уваги доводи адвоката Денисенко М.В., викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, що [PERSON] сплачує комунальні послуги за адресою, де зареєстрований відповідач, оскільки згідно наданих довідок АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та КП «Житомирводоканал» (а.с. 86, 87) вказана квартира не забезпечується послугами з постачання природного газу та водопостачання. Крім того, такі квитанції датовані 2021 роком. Матеріали справи не містять доказів, що позивач сплачував комунальні послуги після сплати заборгованості в 2021 році. Крім того, позивач, як співвласник житлового будинку, зобов`язаний брати участь в його утриманні, в тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги, пропорційно до розміру своєї частки. Відсутність водопостачання і газопостачання за адресою по Набережній Мальованській , яку позивач вказує, як адресу свого проживання, ставить під сумнів можливість там проживати, оскільки квартира не забезпечується елементарними комунальними послугами. Серед іншого, суд вважає, що відсутність водопостачання і газопостачання в зазначеній квартирі опосередковано підтверджує покази допитаних в судовому засіданні свідків, які надали пояснення, що в даному приміщенні позивач постійно і систематично не проживає, а відтак має інше місце проживання. При цьому, у разі відсутності достатнього рівня матеріального забезпечення для оплати за надані житлово-комунальні послуги, позивач мав право звернутися до державних установ з заявою про матеріальну допомогу відповідно до Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення чи з заявою про призначення житлової субсидії або інших пільг. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що з заявами він звертався, але йому було відмовлено. Використання державних виплат та допомог могло значно зменшити грошові витрати особи пенсійного віку та покращити його матеріальне становище, проте пасивна поведінка позивача свідчить про відсутність необхідності в отримані вказаних виплат. Серед іншого, потребу в матеріальній допомозі [PERSON] обґрунтовує незадовільним станом свого здоров`я, наявністю певних захворювань, лікування яких потребує значних фінансових затрат, необхідністю проведення оперативного лікування ока. Дослідивши зібрані у справі докази, судом не встановлено, що позивач має незадовільний стан здоров`я, що в нього наявні захворювання, лікування яких систематично потребує значних фінансових витрат, не підтверджена їх вартість та неможливість їх сплати. В копії виписки із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого (на вимогу) від 13.10.2022 р., виписаної на ім`я [PERSON] , яка була долучена до позовної заяви, наведений перелік захворювань із зазначенням діагнозів, при цьому відсутнє будь-яке посилання на короткий анамнез захворювань, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні і виписці, те, за результатами яких обстежень вони встановлені, відсутні будь-які рекомендації з подальшого лікування тощо. Крім того, з даної виписки не вбачається за можливе встановити, в якому закладі вона складена, яким чином відбувалась діагностика - амбулаторно чи в умовах стаціонару, за який період тощо (а.с.13), а відтак суд відхиляє зазначений доказ, як неналежний. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста - офтольмолога від 17.02.2023 р. КП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради [PERSON] рекомендовано оперативне лікування катаракти ФЕК з ІОЛ на ліве око без гарантії на високий зір (а.с. 83). При цьому суд звертає увагу, що зазначений висновок складений після звернення позивачем з позовом до суду. Матеріали справи не містять доказів, що позивачу проведено оперативне втручення, його вартість, як і не доведено, що оперативне втручання не може бути проведено в державному медичному закладі за рахунок коштів бюджетного фінансування. Згідно записів з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №155804 відносно [PERSON] , [INFO] , яка надійшла на запит суду з КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради, встановлено, що вона оформлена 25.04.2023 року, містить результати флюорографії, результати лабораторного дослідження загального аналізу сечі та крові від 19.04.2023 року, проведені в ТОВ «Сілмедгруп», відвідування лікаря 18.04.2023 року, з встановленням діагнозу: артеріальна гіпертензія, не уточнена по стадії (а. с. 113). Дана медична картка також заведена позивачем після подачі до суду позову про стягнення аліментів з відповідача і не містить відомостей про стан його здоров`я до звернення з таким позовом. Крім того, в судовому засіданні 28.09.2023 року позивач для огляду суду надав оригінали двох медичних карток амбулаторного пацієнта № 1205, заведену 23.02.2005 року КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради, при цьому останній запис датований груднем 2018 року, а огляд терапевта за 24.01.2020 рік, та № 1477 КУ ЦМЛ № 2 Поліклініка, перші записи в якій датовані груднем 2018 року, останні запис за січень 2020 року. Отже, матеріалами справи взагалі не підтверджується, що у період з січня 2020 року по час звернення до суду позивач мав проблеми зі здоров`ям, потребував лікування, проходив його, у зв`язку з чим потребував допомоги на лікування, як і не долучено жодного доказу про придбання ліків згідно з призначенням лікаря. Водночас, матеріалами справи підтверджується, що більшість медичних досліджень, які пройдені [PERSON] , саме в 2023 році в комерційних установах, зокрема, в приватному медичному центрі «Медібор», ТОВ «Сілмедгруп», що вказує на достатній рівень його матеріального забезпечення. [PERSON] , який є непрацюючим пенсіонером, має час та можливість проходити медичні обстеження та лікування в державних установах безкоштовно, що також значно може зменшити його витрати. Таким чином, суд визнає, що позивачем не доведена потреба у матеріальній допомозі на лікування. Отже, встановивши фактичні обставини справи на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач, джерелом доходу якого є пенсія, яка на день ухвалення рішення становить 2760,00 грн, виходячи з реальної вартості життя, вартості харчових продуктів, засобів гігієни, забезпечення першочергових побутових потреб тощо, потребує матеріальної допомоги, а дохід відповідача на даний час дозволяє йому надавати батькові матеріальну допомогу. Водночас, суд вважає, що позивачем не доведено, що є його обов`язком, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, які долучені до матеріалів справи, існування в нього об`єктивної потреби в матеріальній допомозі в розмірі частини всіх видів заробітку [PERSON] , не довів, що він потребує матеріальної допомоги саме в такому розмірі. При цьому суд враховує, що позивач має ще одного повнолітнього сина [PERSON] , який також може надавати йому матеріальну допомогу за потреби і не відмовляється від її надання, так як всі повнолітні діти рівною мірою повинні піклуватися про своїх непрацездатних батьків у зв`язку з об`єктивною потребою в матеріальній допомозі; позивач має у власності нерухоме майно, займається городництвом, від якого також отримує додатковий дохід, проживає в цивільному шлюбі. Виходячи з розміру доходу відповідача, який значно зменшився у зв`язку із внесенням змін до законодавства, яке регулює порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям в 2023 році, який за період з березня по квітень 2023 року склав 22916,91 грн на місяць, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню в розмірі 1/10 частини від всіх видів доходів відповідача. Суд вважає, що такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення потреб позивача, наявність яких доведена в ході судового розгляду, і не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Беручи до уваги те, що норми Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, зокрема ст.ст. 202-206, не містять положень, що аліменти на утримання непрацездатних батьків присуджуються з дня звернення до суду з відповідним позовом, аліменти підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 204 Сімейного кодексу України у виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Враховуючи обставини даної справи, взаємовідносини між позивачем і відповідачем, суд присуджує аліменти на строк два роки з дня набрання рішенням законної сили. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що вказані вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково з огляду на наступне. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правової допомоги представником позивача надано копію ордеру № 095031 від 27.12.2022 року про надання адвокатом Денисенко М.В. правової допомоги [PERSON], копію договору про надання послуг представника від 27.12.2022 року, відповідно до якого передбачено, що внесення коштів за надані послуги здійснюється за домовленістю сторін: за домовленістю сторін 1500,00 грн за кожне судове засідання; довідку-розрахунок про понесені витрати по наданню правничої допомоги, згідно якої 600,00 грн - відповідь на відзив, 9000,00 грн. - участь в судових засіданнях по 1500,00 грн кожне; 1500,00 грн. - підготовка до участі в справі, квитанцію № 751399 від 26.07.2023 року про сплату [PERSON] грошових коштів в сумі 11100,00 грн. (а.с.33, 164-166). У довідці-розрахунку про понесені витрати по наданню правничої допомоги вказано, що виконано роботу з представництва інтересів клієнта в суді - 6 судових засідання вартістю 1500,00 грн за кожне, що становить 9000,00 грн, при цьому, відповідно до матеріалів справи, за участю адвоката Денисенко М.В. було проведено 5 судових засідань, отже вартість наданих адвокатом послуг з представництва інтересів клієнта в суді становить 7500,00 грн. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявлених сум щодо підготовки відповіді на відзив в розмірі 600,00 грн та підготовки до участі в справі в сумі 1500,00 грн, оскільки умовами укладеного між адвокатом Денисенко М.В. та Бурківським П. К. договору не передбачені вказані послуги та їх вартість. Підтверджена умовами договору сума витрат на правничу допомогу становить 7500,00 грн - 1500, 00 грн х 5 судових засідань. Враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, відповідно з відповідача підлягаєть стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - заявлено до стягнення аліменти в розмірі частки заробітку відповідача, задоволено судом 1/10 частину, тобто сума правничої допомоги становить 3000,00 грн. Таким чином, на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, розмір яких підтверджений належними доказами.

Outcome: approved