Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] з тих підстав, що сімейне життя у них не склалося, вони перестали розуміти один одного. Подружні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2023 року відкрите провадження у справі. Прийнято рішення проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 07 вересня 2023 року. 31 серпня 2023 року позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримуються. Позивач заявила про те, що вона категорично заперечує проти надання сторонам строку на примирення та просила його не надавати. 05 вересня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи з підстав не отримання копії позовної заяви. 07 вересня 2023 року у судове засідання позивач та відповідач не з`явилися. Розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] на 08 год. 45 хв. 23 вересня 2023 року. 08 вересня 2023 року анульована дата розгляду справи 23 вересня 2023 року як помилкова (вихідний день). Судове засідання призначене на 09 год. 00 хв. 25 вересня 2023 року. 22 вересня 2023 року відповідач [PERSON] подав на електронну адресу суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, зняття з них копій, а також про перенесення розгляду справи з підстав неотримання копії позовної заяви. У судовому засіданні 25 вересня 2023 року відповідач [PERSON] заявив клопотання про перенесення розгляду справи з підстав неотримання копії позовної заяви та не ознайомленням з матеріалами справи. Судом клопотання задоволене. У справі оголошена перерва для надання можливості відповідачу [PERSON] ознайомитися з матеріалами справи з врученням останньому копії позовної заяви [PERSON] . Судове засідання призначене на 13 год. 50 хв. 28 вересня 2023 року. 26 вересня 2023 року позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про неможливість примирення з відповідачем [PERSON] , зловживання ним процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Відповідачем [PERSON] подано до суду позовну заяву до неї про поділ спільного сумісного майна подружжя. Просить вирішити справу по суті та постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. 27 вересня 2023 року відповідач [PERSON] подав на електронну адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи, надання строку для подання відзиву на позов. 28 вересня 2023 року відповідач [PERSON] подав на електронну адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи з підстав необхідності отримання ним правової допомоги під час розгляду цієї справи. 28 вересня 2023 року у судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з`явилися. Судом, з урахуванням обставин справи, а також встановлених взаємовідносин сторін, відмовлено у задоволенні клопотань відповідача [PERSON] . Прийняте рішення про розгляд справи у відсутність позивача та відповідача. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 лютого 1986 року у Шевченківській сільській раді Великоновосілківського району Донецької області зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвище після одруження чоловіка - « [PERSON] ». Прізвище після одруження дружини « [PERSON] ». Актовий запис № 1. У позовній заяві стверджується, що подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження у подружжя сина [PERSON] , [INFO] . Щодо [PERSON] , [INFO] , то позивачем і відповідачем не надано суду копію відповідного свідоцтва про народження. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом статей 1, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), - побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 104, частини першої статті 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі «Валліанатос та інші проти Греції» (пункт 84 рішення від 07 листопада 2013 року /заяви №№ 29381/09 та 32684/09), ЄСПЛ зазначив, що «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів […]. Також з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення …, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про ліквідацію усіх форм дискримінації щодо жінок Організації Об`єднаних Націй в частині першій підпункту «с» - «однакові права та обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку …, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Під час розгляду справи встановлено, що у позивача [PERSON] є стійке волевиявлення на розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . Подальше збереження шлюбу, спільне життя подружжя суперечить її інтересам та є неможливим. Також встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (справа № 361/7070/23, провадження № 2/361/3773/23). Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач переконана, що подальше спільне життя, існування шлюбу є неможливим, то позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved