Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Литвин Степан Євгенович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000,00\~грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивував тим, що 01.08.2009 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний запис №25. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у подружжя не склалось і рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.07.2019 у справі №\~308/2692/19 шлюб було розірвано. З того часу батько дитини проживає за кордоном та участі в утриманні дитини не бере, її вихованням не займається. Також позивач вказала, що дитина наразі проживає з нею, мати повністю утримує дитину, займається її вихованням, забезпечує всім необхідним для достатнього та повноцінного життя, лікує дитину, оскільки у неї наявні вади здоров`я. Наразі дитина відвідує безліч лікарів, оскільки у неї виявлені порушення експресивної мови та наявні гіпердинамічні розлади поведінки і уваги з вираженим мовним порушенням. А тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 7000,00\~грн. щомісячно. Ухвалою суду від 27.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 31.07.2023 вказані недоліки було усунуто. Ухвалою суду від 14.08.2023 було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. 09.10.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 01.08.2009 між [PERSON] та [PERSON] 0.08.2009 був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний запис №25. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.08.2015, актовий запис №938, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (повторно), батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №\~308/2692/23 від 04.07.2019 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та шлюб, зареєстрований 01.08.2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом №\~25, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ,\~видане 01.08.2009 розірвано, визначено місце проживання дитини сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Також судом встановлено, що у малолітнього [PERSON] наявні вади здоров`я: у дитини виявлено порушення експресивної мови і присутні гіпердинамічні розлади поведінки та уваги з вираженим мовним порушенням. На підтвердження захворювання дитини до позовної заяви додано копії консультативних висновків лікаря-дитячого психіатра від 16.05.2019, 16.07.2019, 10.12.2019, 22.07.2020, 07.06.2021 та копію висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 20.09.2018 №\~133. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З огляду на те, що відповідач є батьком дитини, що він є особою працездатного віку, а також враховуючи вік дитини, те, що дитина фактично проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку та лікуванням, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 184, 191 Сімейно кодексу України,

Outcome: partial