Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , покладені на неї обов`язки щодо виховання та утримання дитини не виконує. 18 січня 2023 року працівниками КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради [PERSON] , [PERSON] в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради Рябко Н.В., фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» [PERSON] та поліцейським офіцером громади Савченком В.В. складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (мати або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я у зв`язку з написанням матір`ю заяви про відмову забрати дитину з пологового. Дитина народжена в шлюбі відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2022 року виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Представник позивача вказує, що місце перебування батька на момент народження дитини, зі слів матері було невідомо та ймовірно він перебував у Збройних силах України. Також, представник позивача вказує, що відповідачзареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після написання заяви в пологовому відповідач не надала згоди на усиновлення дитини. Протягом перших двох місяців не виявила бажання забрати дитину та не цікавилася її станом здоров`я чи місцем перебування. Реєстрація народження малолітньої дитини була здійснена начальником служби у справах дітей виконавчого комітету відповідно до рішення виконавчого комітету Леськівської сільської ради № 04 від 27 січня 2023 року «Про реєстрацію народження покинутої новонародженої дитини». Щодо батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] органом опіки та піклування Леськівської сільської ради теж підготовлений відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. В подальшому, 16 березня 2023 року виконавчим комітетом Леськівської сільської ради прийнято рішення № 21 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] » 28 квітня 2023 року рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 36 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » дитина була влаштована в сім`ю опікунів. Відповідно до вказаного рішення виконавчого комітету Великохутірської сільської зади Золотоніського району Черкаської області № 36 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] » дитина проживає в сім`ї опікунів [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До теперішнього часу мати вихованням дитини не займалася, життям та здоров`ям не цікавилася, матеріально не забезпечувала. Зокрема, представник позивача звертає увагу суду, що відповідач з січня 2023 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради чи Органу опіки та піклування Леськівської сільської ради чи старости Чорнявського старостинського округу із заявою про повернення дитини не зверталася, долею дитини не цікавилася. Крім того, представник позивача зазначає, що 30 червня 2023 року на адресу місця реєстрації відповідача був направлений лист № 93/02-02 з повідомленням про час і місце засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому розглядатиметься питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. 07 липня 2023 року за клопотанням служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Леськівської сільської ради № 08 було розглянуто питання «Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] » у зв`язку із тим що мати не забрала дитину з пологового будинку і без поважної причини протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. На відповідному засіданні [PERSON] була відсутня, за п`ять днів до засідання на адресу реєстрації матері надісланий рекомендований лист з повідомленням про розгляд відповідного питання та повідомлено про наслідки відсутності її на комісії. До моменту розгляду означеного питання [PERSON] не вживала жодних заходів для налагодження стосунків зі своєю донькою, не піклувалася про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не займалася її вихованням та не утримувала, жодного разу не виходила на зв`язок та не турбувалася про стан дитини. У зв`язку тим, що громадянка [PERSON] не забрала дитину з пологового будинку і без поважної причини протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування та фактично не виконує батьківські обов`язки, не займається вихованням, не утримує та не забезпечує повноцінний догляд малолітньої [PERSON] , [INFO] , з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, позивач, посилаючись на норми законодавства, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути із [PERSON] аліменти на користь малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У дане судове засідання представник позивача не з`явилася, представником позивача подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення у справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та дату слухання справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про що свідчать конверти, які повернулись на адресу суду без вручення, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з позовної заяви, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 листопада 2011 року, було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 березня 2023 року. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 січня 2023 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00038315423 від 31 січня 2023 року. Із копії заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , відмовилася забирати свою доньку [PERSON] , [INFO] , із КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради у зв`язку із тим, що «немає бажання її забирати та виховувати». Відповідно до копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 18 січня 2023 року встановлено, що 18 січня 2023 року працівниками КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради [PERSON] , [PERSON] , головним лікарем Гуськовим М.В. в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради Рябко Н.В., фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» [PERSON] та поліцейським офіцером громади [PERSON] складено акт у зв`язку з написанням матір`ю заяви про відмову забрати дитину з пологового. Із повідомлення директора КЗ «Центру надання соціальних послуг» Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Зої Письменної № 25/01-11 від 13 березня 2023 року вбачається, що 18 січня 2023 року фахівець із соціальної роботи був присутній при написанні [PERSON] заяви про відмову забрати дитину з пологового будинку, після повернення жінки з пологового будинку додому. 23 січня 2023 року фахівцем було розпочато оцінку потреб сім`ї/особи, для того щоб побудувати свою роботу таким чином, щоб мати змінила свою думку щодо дитини. ФСР проводились відповідні бесіди для того, щоб з`ясувати всі обставини залишення нею дитини, так як вад здоров`я у дитини немає. Під час ОП [PERSON] неодноразово була відсутня вдома, а невдовзі після завершення оцінки взагалі виїхала з території Леськівської сільської ТГ. За повідомленням її матері, вона поїхала на заробітки до іншої області. Рішення, щодо відмови забрати дитину із закладу охорони здоров`я чи іншого місця перебування дитини на сьогоднішній день [PERSON] не змінила. Бабуся новонародженої дитини написала заяву, що не має бажання займатись вихованням та доглядом. Рішенням виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] » № 21 від 16 березня 2023 року, прийнято надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] , [INFO] . Визначено сімейну форму влаштування - опіка (піклування) до набуття дитиною правових підстав на усиновлення. Рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » № 36 від 28 квітня 2023 року, вирішено встановити опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , громадянку [PERSON] , [INFO] , жительку с. Безбородьки, Золотоніського району, Черкаської області. Визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою опікуна: [ADDRESS] . Закріплено за малолітньою [PERSON] , право користування житловим будинком за місцем її проживання. Зобов`язано опікуна [PERSON] захищати права та інтереси малолітньої [PERSON] згідно діючого законодавства України. Попереджено громадянку [PERSON] про персональну відповідальність за неналежне виконання обов`язків опікуна і захисту прав та інтересів дитини, передбачену чинним законодавством України. Відповідно до висновку виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , № 980/04-21 від 25 липня 2023 року, органу опіки та піклування Леськівської сільської ради вважає доцільним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що вона не забрала дитину з пологового будинку і без поважної причини протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. Також, із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2023 року вбачається, що відповідач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до положень пункту 2 частини першої ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками. За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дітей. Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] фактично ухилилася та самоусунулася від виховання дитини та виконання батьківських обов`язків. За змістом статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухиленні від виконання таких обов`язків. Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дитини, не забезпечує базові потреби дитини, не піклуюєть про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки та духовного розвитку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по її вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Крім цього, у розглядуваному випадку втручання у гарантоване відповідач статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до його сімейного життя здійснено згідно із законом, таке втручання не суперечить законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8 Конвенції. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. З огляду на вказані положення матеріального права, суд вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 5 368 грн 00 коп. судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову. На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved