Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

20.07.2023 року позивач в особі свого представника за довіреністю Дашко Володимира Миколайовича засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 22.08.2006 року у розмірі 42970,58 грн. станом на 22.05.2023 року, з яких 42970,58 грн. заборгованості за кредитом, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що 22.08.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір без номеру на підставі заяви [PERSON] про приєднання до Умов надання банківських послуг разом із Тарифами банку. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява є кредитним договором між сторонами щодо отримання відповідачем банківських послуг у позивача відповідно до умов, викладених у заяві позивачем. Позивач вказав, що за умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених сторонами та в межах кредитного ліміту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив вимоги статей 509, 526, 609, 633, 634, 1054 ЦК України, тобто ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 31.07.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін з можливістю подання відзиву з боку відповідача, призначено дату судового засідання (а.с.55). Ухвалою суду від 30.08.2023 року розгляд справи було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача, встановлено відсутність відзиву з боку відповідача (а.с.61). Судове засідання 28.09.2023 року не відбулося через зайнятість судді у розгляді іншої цивільної справи (а.с.66). У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце судового засідання позивач повідомлявся належним чином засобами Електронного суду (а.с.62). Надав разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи за відсутності позивача з підтримкою заявлених позовних вимог та згодою на заочний розгляд справи (а.с.52). Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи, що вказаний позов є господарським, а не цивільним, розрахунки позивача є надуманими та не підтверджуваними, в матеріалах справи відсутній меморіальний ордер про надання відповідачу кредитних коштів, розгляд справи у суді є несправедливим та не відповідає вимогам закону. Жодних доказів на підтвердження власної позиції не надав. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, суд виходить з наступних обставин. 22.08.2006 року [PERSON] особисто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг з боку позивача щодо отримання ним кредитних послуг без сплати процентів за користування кредитних коштами позивача. Вказана заява за своїм змістом є повноцінним кредитним договором, в якому маються усі необхідні реквізити такого договору. Підстави нарахування процентів за кредитним договором з`явилися у позивача після підписання відповідачем паспорту кредиту 20.12.2021 року (а.с.19-22), де чітко було зазначено, що позивач має право нараховувати проценти за користування коштами відповідачу, однак щодо даної справи таких дій не здійснював. Для отримання банківських послуг [PERSON] отримав у позивача численні банківські картки Універсальна, остання за часом № [NUMBER] строком дії з 07.02.2020 року до 31.12.2023 року (а.с.17), за якою 03.01.2023 року була здійснена зміна умов кредитування до 0,00 грн. (а.с.16). Вирішуючи справу по суті, суд повністю погоджується із вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідач особисто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у позивача, отримував у відповідача кошти, однак у визначений строк їх не повернув. Доводи відповідача є абстрактними, жодними доказами по справі не підтверджуються, а тому судом відкидаються. При цьому суд має зауважень до заявленої вимоги з боку позивача, зокрема у вимозі до відповідача позивач не врахував платіж відповідача на суму 2428,01 грн. 23.05.2023 року, тобто дійсні вимоги позивача до відповідача по тілу кредиту складають 40542,27 грн. замість заявлених 42970,58 грн. и про що позивачу на час подання позовної заяви засобами поштового зв`язку після 10.07.2023 року було добре відомо і що він повинен був врахувати при поданні позовної заяви до суду. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Позивач своїм розрахунком заборгованості щодо відповідача довів факт наявності заборгованості з боку [PERSON] , який, у свою чергу, не скористався своїм правом на подання доказів безпідставності вимог позивача. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 40542,27 грн. замість 42970,58 грн. заявлених у позові, що складає 94,35% від ціни позову, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 94,35% від 2684,00 грн. сплачених позивачем, що складає 2532,35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial