Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У травні 2023 року позивач АТ «Юнекс Банк», інтереси якого представляє адвокат Руденко К.В., звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0.90.0122.1 від 12.01.2022 в розмірі 40935,91 грн., що виникла станом 01.06.2022 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.01.2022 р. АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0.90.0122.1, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 48153,45 грн. із строком користування до 12.01.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 29,99 % річних. Підписання Кредитного договору є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами (договірними умовами) надання споживчого кредиту АТ «Юнекс Банк» від 14.07.2021 року, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитний договір був укладений 12.01.2022 року, сума кредиту була переказана відповідачу 12.01.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] . Однак, [PERSON] належним чином не виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 01.06.2022 року, утворилася заборгованість у розмірі 40935,91 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у вказаному розмірі та судові витрати по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 року визначено головуючого суддю Черенкову Н.П. Справа отримана суддею Черенковою Н.П. 11.05.2023 року. Після виконання приписів ст.ст.27, 187 ЦПК України, ухвалою судді від 05.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцем реєстрації. Представникпозивача в судовезасідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за йоговідсутності. Відповідач в судовезасідання не з`явився, про час та місце судового засіданняповідомленийналежним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розглядсправи в судовому засіданні у йоговідсутності не подавав, в установлений судом строк відзив на позов до суду не направляв. Відповідно до ч. 13ст. 7 ЦПК України розглядсправиздійснюється в порядку письмовогопровадження за наявними у справіматеріалами, якщоцим Кодексом не передбаченоповідомленняучасниківсправи. У такому випадкусудовезасідання не проводиться. Згідно ч. 8ст. 279 ЦПК України при розглядісправи у порядку спрощеногопровадження суд досліджуєдокази і письмовіпояснення, викладені у заявах по сутісправи, а у випадкурозглядусправи з повідомленням (викликом) учасниківсправи - такожзаслуховуєїхусніпояснення та показаннясвідків. Судовідебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК Українивизначено, що при розглядісправи судом у порядку позовногопровадженняучасникисправивикладаютьписьмовосвоївимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркуваннящодо предмета спору виключно у заявах по сутісправи, визначенихцим Кодексом. Заявами по сутісправи є:позовназаява; відзив на позовнузаяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; поясненнятретьої особи щодо позову абовідзиву. Поданнязаяв по сутісправи є правом учасниківсправи. У порядкуст. 178 ЦПК Українивідповідач не скориставсясвоїм правом подання до суду відзиву на позовнузаяву та/або заяви іззапереченнямпротирозглядусправи в порядку спрощеногопозовногопровадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючивищенаведене, суд вирішує справу за наявнимиматеріалами, щопередбачено ч. 8ст. 178 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовийзахистмаютьздійснюватися з урахуванням нормКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, яківідповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 рокуза№3477-IVзастосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (даліКонвенція), ратифікованої Законом Українивід 17 липня 1997 року №475/97-ВР, коженмає право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому,в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного правата інтересу;справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2ст.15 ЦК України). Так, заст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язкивиникаютьіздійосіб, щопередбачені актами цивільногозаконодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжуютьцивільні права та обов` язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. 12.01.2022 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), відповідно до якого погодилась із основними умовами кредитування в АТ «ЮНЕКС БАНК» з урахуванням побажань споживача. Також 12.01.2022 року [PERSON] своїм підписом у Анкеті-Заяві (опитувальник клієнгта фізичної особи) підтвердив, що ознайомився з умовами Публічної пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Правилами надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК», умовами кредитування, Тарифами, та просила оформити Споживчий кредит. Зазначена Публічна пропозиція АТ «ЮНЕКС БАНК» оприлюднена на офіційній Інтернет сторінці Банку за адресою: www.unexbank.com.ua. Таким чином, відповідно до Анкети-Заяви відповідач, акцептував та приєднався до Публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку. 12.01.2022 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] ..укладеноКредитний договір №0.90.0122.1 (далі -Договір), на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», що оприлюднені на Офіційному сайті банку за електронною адресою. З метою отримання Кредиту Позичальник надає Банку Анкету-Заяву за формою запропонованою Банком для прийняття Банком рішення про видачу Кредиту. Згідно п.1.1. Договору, Банк надає Позичальнику кредит у сумі 30 000,00грн. із терміном (строком) користування до 12.01.2023 року, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, строки та на умовах, передбачених Договором. Пунктом 1.4, Договору сторонами погоджено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 29,9% річних; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі1497.00грн.,від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Надання кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, що відкритий в Банку. Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що для погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів Позичальником щомісячно до 23 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання Договору, здійснюється внесення грошових коштів в сумі 4437,002 грн. на поточний рахунок, вказаний у п.2.3 Договору. Позичальник підтвердив, що до підписання Договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість Кредиту, ознайомився із Графіком платежів, що передбачений у Договорі. Відповідач погодився з порядком надання кредиту, нарахуванням та сплатою процентів; правами та зобов`язаннями сторін; відповідальністю сторін, що підтверджується його підписом у договорі. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією №3973 від 12.01.2022 р. Відповідно до п.2.1 Правил надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», Банк надає Позичальнику Кредит відповідно до умов, визначених в Договорі та цих Правилах в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування Кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених Договором та цими Правилами, а також виконати інші умови Договору та цих Правил. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі (отримані кредитні кошти, комісії, нараховані проценти за користування Кредитом та інші платежі) в терміни, встановлені Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредитної заборгованості, встановлений на підставі додаткової домовленості Банку та Позичальника або достроково, відповідно до умов Договору або чинного законодавства України. Кредитні зобов`язання вважаються виконаними в момент зарахування суми кредитної заборгованості в повному обсязі на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості Позичальника за Договором. За користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, не рідше, ніж один раз на місяць за період з першого по останній календарний день поточного місяця включно, при цьому за останній період користування кредитом - по день повного погашення кредиту та/або настання виключної дати повернення (п.3.3 Правил). При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту, якщо інше не встановлено в Кредитному договорі та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в Договорі, та приймається рік, що складається 365/366 днів у відповідному році. Проценти за користування Кредитом. За п. 3.6. внесення грошових коштів для погашення Кредиту, нарахованих процентів та комісій за Обслуговування Кредиту, здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 (першого) по 10 (десяте) включно або будь-яке інше зафіксоване в Кредитному договорі число кожного місяця протягом всього строку дії Договору, починаючи з наступного місяця від дати укладення Кредитного договору. Якщо 10-те або інше зафіксоване в Договорі число припадає на неробочий день, погашення Платежу здійснюється Позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку Кредиту, визначного в Договорі. Плата за Кредит розраховується за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) та округлений в бік збільшення до числа, кратного цілій одиниці валюти Кредиту. Сума платежу включає в себе суму частини Кредиту, яка погашається в поточному місяці, комісію за Обслуговування кредиту та суму нарахованих за попередній календарний місяць процентів. Частини платежів, які направляються на погашення суми Кредиту кожного місяця протягом строку дії Договору, визначені в Графіку погашення кредиту, що є Додатком №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 3.1.15.4 правил передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та правилами. Відповідно до п. 4.2.2 правил, відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором та правилами строки. Однак в добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашена. Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору та правил. Станом на 01.06.2022 року заборгованість за тілом кредиту [PERSON] перед АТ «Юнекс Банк» за кредитним договором№0.90.0122.1від 12.01.2022 року складає 40935,91 грн., з яких: 30000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 10935,91 грн. - сума заборгованості за процентами. Підписуючи Анкету-Заяву від 12.01.2022 року, [PERSON] погодився із тим, що Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту і оплати нарахованих відсотків. У відповідності достатті 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як встановлено вст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Вст. 639 ЦК Українивизначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 640 ЦК Українипередбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За замістом нормист. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При укладанні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, а сама угода укладена з дотриманням вимогЦК України,Закону України "Про банки і банківську діяльність",Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". Враховуючи викладене, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань. Згідно розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку [PERSON] , наданого АТ "Юнекс Банк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 01.06.2022 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 40935,91 грн. Відповідно дост.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦК Українивстановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідностатті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки заборгованості суд приходить до висновку, що розмір заборгованість є обгрунтованим та підстав не довіряти розрахункам у суду не має. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів АТ «ЮнексБанк». Отже, [PERSON] були порушені умови договору, щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Частиною четвертоюстатті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковістьякихнадано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей1та17 Закону України "Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують як джерело права при розгляді справ положенняКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейськоїкомісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"встановлює,щоправосуддя в Україніздійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейськихстандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. ЗазначенийВисновоктакожакцентуєувагу й на тому, щозгідно з практикою Європейського суду з прав людиниочікуванийобсягобґрунтуваннязалежитьвідрізнихдоводів, щоїхможенаводитикожназісторін, а такожвідрізнихправовихположень, звичаїв та доктринальнихпринципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представленнярішень у різнихкраїнах. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 "Ковач проти України","Мельниченко проти України", "Чуйкіна проти України"). Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини другоїстатті 141ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріали справи свідчать, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №150від 20.04.2023 року, які підлягають стягненню з відповідача. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1260,00 грн. суд зазначає наступне. Статтею 15 ЦПК Українивизначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно достатті 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК Українивстановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21. В матеріалах справи міститься копія договіру про надання правової допомоги від 04.04.2023 року №04/04/2023-1, укладений між адвокатом Руденко К.В. та АТ «Юнекс банк», акт №8 про надання правової допомоги до додаткового договору №1 до Договору №04/04/2023-1 від 04.04.2023 р. та платіжна інструкція №76 від 10.04.2023 р. про оплату правової допомоги за договором від 04/04/2023-1 року у сумі 1260,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 1260,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved