Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило: - визнати недійсним договір оренди землі №199 від 03.04.2017, укладений між [PERSON] та ПП "Світоч+" стосовно оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249, площею 3,0952 га. Позивач ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" обґрунтовує позов наступними обставинами. 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», правонаступником якого є ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" та [PERSON] було укладено договір оренди землі №51 щодо передачі у строкове, платне користування земельної ділянки площею 3,0952 га з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249. Державну реєстрацію договору проведено 18.01.2007 у Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК", про що вчинено запис за №0407807000038. Надалі до зазначеного договору було внесено зміни щодо збільшення його строку дії до 20 років, на підставі укладеної між сторонами додаткової угоди, яку було зареєстровано у Вінницькій філії ДП "Центру ДЗК" за №041004400101 від 05.08.2010. Таким чином, строк дії договору оренди закінчується у січні 2027 року. Однак, при проведенні інвентаризації земель було встановлено про наявність іншого договору оренди землі №199 від 03.04.2017, який укладений між [PERSON] та ПП "Світоч+" стосовно оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249. Оскільки договір оренди укладений між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] на момент укладення договору з ПП "Світоч +" був чинним, а тому існування одночасно двох правочинів щодо однакового об`єкту договору суперечить законодавству. Ухвалою суду від 17.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідачі [PERSON] та ПП "Світоч +" відзиву на позов не подали. Ухвалою суду від 28.01.2020 витребувано від [PERSON] , ПП "Світоч +" примірники договору оренди землі №199 від 03.04.2017, а в державного реєстратора Липовецької РДА реєстраційну справу земельної ділянки №0522280700:03:000:0249. Ухвалою суду від 05.01.2021 зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили рішенням Липовецького районного суду у цивільній справі №136/2209/19 за позовом [PERSON] до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянко. Ухвалою суду від 27.10.2022 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 01.06.2023 витребувано від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. книгу записів державної реєстрації договорів оренди землі за 2010 рік де міститься запис від 05.08.2010 ВФ ДП "Центр ДЗК" за №041004400046. Відповідач ПП "Світоч +" звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", третя особа на стороні відповідача [PERSON] і просило: - визнати протиправним та скасувати запис за №041004400101 у книзі реєстрації договорів оренди землі від 05.08.2010 вчинений ВФ ДП "Центр ДЗК" щодо проведення державної реєстрації додаткової угоди (без дати) до договору оренди землі від 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] ПП "Світоч +" обґрунтовує свій зустрічний позов наступними обставинами. Стороною не заперечується факт укладення 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] договору оренди землі №51 щодо передачі у строкове, платне користування земельної ділянки площею 3,0952 га з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249, державну реєстрацію проведено 18.01.2007. Після спливу терміну дії даного договору 18.07.2017, враховуючи те, що пропозицій від попереднього орендаря щодо пролонгації даного договору оренди землі не надходило, після отримала від відділу Держземагенства у Липовецькому районі витягу із ДЗК, де зазначено про відсутність будь-яких обмежень та обтяжень на вказану земельну ділянку, [PERSON] 03.04.2017 уклала договір оренди на неї за №199 із ПП «Світоч+» на 10 років до 03.04.2027, а 21.04.2017 державним реєстратором Чубатюк O.P. було проведено державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та зареєстровано даний договір за ПП «Світоч+». Відповідно до Типового договору оренди землі у його тексті зазначалася інформація про дату вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом. Оскільки реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів, а тому державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, поки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером. ПП «Світоч+» вважає, що при укладенні додаткової угоди (без дати її укладення) до договору оренди землі від 12.01.2007, укладеної між ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» та [PERSON] , державну реєстрацію якої проведено 05.08.2010, були порушені умови, недотримання яких слугує підставою для скасування запису щодо проведення державної реєстрації додаткової угоди. Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято зустрічну позовну заяву ПП "Світоч+" до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання незаконним та скасування запису у книзі реєстрації договорів оренди землі, об`єднавши її в одне провадження з первісним позовом ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" до [PERSON] , ПП "Світоч+", третя особа яка не заявляє самостійних вимог: державний реєстратор Чубатюк О.Р. про визнання недійсним договору оренди землі. ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" подало до суду відзив на зустрічний позов, який обґрунтовує тим, що попри не зазначення дати у додатковій угоді до договору оренди, укладеної між ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» та [PERSON] , даний правочин все ж таки був укладений в період з 2008 по 2010 роки, внаслідок приведення відповідно до законодавства розміру орендної плати, який збільшено до 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Щодо твердження про те, що в додатковій угоді має бути зазначено дату укладення, то такі доводи є безпідставними, оскільки на момент укладення правочину вимога про зазначення дати не була однією з істотних умов договору, а тому вказаний факт не унеможливлює виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, а незгода з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, однак представник ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" у письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі та просив первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Натомість представник ПП "Світоч+" у письмовій заяві також просив суд розглянути справу без його участі, у задоволенні первісного позову просив відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №053592 від 25.10.2004 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0952 га з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249. Згідно договору оренди землі від 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», правонаступником якого є ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" та [PERSON] було укладено договір оренди землі №51 щодо передачі у строкове, платне користування земельної ділянки площею 3,0952 га з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249. Державну реєстрацію договору проведено 18.01.2007 у Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК", про що вчинено запис за №0407807000038. Сторонами не заперечується факт укладення 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] вищевказаного договору оренди землі, строком дії на 10 років. 12.01.2007 було складено акт прийому-передачі об`єкта оренди та акт визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості від 12.01.2007 с. Вербівка. Крім того, у матеріалах справи наявна додаткова угода до договору оренди землі №51 від 12.01.2007 реєстраційний запис 0407807000038 від 18.01.2007 за яким до зазначеного договору було внесено зміни щодо збільшення його строку дії до 20 років. Таку додаткову угоду було зареєстровано у Вінницькій філії ДП "Центру ДЗК" за №041004400101 від 05.08.2010. Щодо чинності такої додаткової угоди, якою продовжено строк дії договору оренди до січня 2027 року. У Липовецькому районному суді Вінницької області розглядалася справа №136/2209/19 за позовом [PERSON] до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" де позивач, посилаючись на те, що не підписувала додаткову угоду до договору оренди землі №51 від 12.01.2007, просила суд спочатку визнати її недійсною, а згодом після зміни предмета позову просила усунути перешкоди зі сторони ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", що є правонаступником ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», у користування належною [PERSON] земельною ділянкою, кад. №0522280700:03:000:0249 і скасувати державну реєстрацію додаткової угоди. У такій справі двічі призначалася судово-почеркознавча експертизи, однак у висновках різних експертів вказано про неможливість встановити належність підпису в додатковій угоді [PERSON] . Ухвалою Липовецького районного суду від 07.10.2022 у справі №136/2209/19, на задоволення заяви представника [PERSON] її позов залишено без розгляду. Таким чином, звертаючись до спірного питання щодо недійсності додаткової угоди (без дати) до договору оренди земельної ділянки кад. №0522280700:03:000:0249, якою продовжено строк оренди до січня 2027 року, судом встановлено, що недійсність такого правочину не підтверджена, саме з причин невідповідності умов такого правочину вільному волевиявленню власника земельної ділянки [PERSON] . Натомість відносно вищевказаної земельної ділянки [PERSON] 03.04.2017 уклала з ПП "Світоч+" договір оренди №199. В ході цього судового процесу ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" заявляло, що оскільки договір оренди укладений між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] на момент укладення договору з ПП "Світоч +" від 03.04.2017 був чинним і на підставі додаткової угоди діяв до січня 2027 року, а тому існування одночасно двох правочинів щодо однакового об`єкту договору суперечить законодавству. В свою чергу ПП "Світоч+" замість [PERSON] наводило контраргументи про те, оскільки остання думаючи, що дія договору оренди з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» закінчилася 18.07.2017, не беручи до уваги додаткову угоду без дати її укладення, вважаючи реєстрацію його незаконною, все ж таки мала право укладати з іншим орендарем договір оренди земельної ділянки. Крім того, ПП "Світоч+" звертало увагу на те, що основною підставою не брати до уваги наслідки після додаткової угоди до договору оренди, укладеного з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» є те, що таку додаткову угоду не можна було зареєструвати за відсутності зазначеної у ній дати укладення. Суд, з огляду на встановлені обставини вважає, що перш за все, слід зробити висновок щодо вимоги ПП "Світоч+" викладеної у його зустрічному позові, оскільки результат її розгляду судом впливає на висновки суду під час розгляду позовних вимог ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» за первісним позовом. Суд дійшов висновку, що зустрічний позов ПП "Світоч+" задоволенню не підлягає з наступних підстав. Щодо незаконності здійснення запису за №041004400101 у книзі реєстрації договорів оренди землі від 05.08.2010 щодо проведення державної реєстрації додаткової угоди (без дати) до договору оренди землі від 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] , суд зазначає, що вищевказані реєстраційні дії відносно додаткової угоди були вчинені до 05.08.2010, а Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки на той час регулювався Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 №2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», який втратив чинність рівно через рік з моменту реєстрації, а саме 05.08.2011. Крім того, на час укладання і договору оренди землі між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] так і на час реєстрації додаткової угоди до договору був чинним Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174, який втратив чинність 20.08.2012. Відповідно до п. 5 Порядку для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів: заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди (утрьох примірниках); план (схему) земельної ділянки, яка надається в оренду (утрьох примірниках); копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних. Крім зазначених документів до заяви додаються: акт перенесення меж земельної ділянки, яка надається в оренду, на місцевість у разі не визначення їх у натурі. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації (п. 14 Порядку). Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220. У тексті, зокрема, зазначалася інформація про орган, який провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації. Звертаючись до суду із зустрічним позовом ПП «Світоч+» посилалося на те, що спірна додаткова угода не містить усіх, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотних умов, зокрема щодо зазначення дати її укладення. Станом на дату реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі від 12.01.2007 відповідно до ст. 15 Типового договору оренди землі, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним відповідно до закону. Як вбачається зі змісту додаткової угоди (без дати) до договору оренди землі від 12.01.2007 вона зареєстрована у Вінницькій філії ДП "Центру ДЗК" за №041004400101 від 05.08.2010 про що у додатковій угоді зроблений відповідний запис, який скріплений печаткою, а тому що під час державної реєстрації додаткової угоди (без дати) до договору оренди землі від 12.01.2007 не було порушено процедуру реєстрації та державний реєстратор отримав повний та належно оформлений пакет документів, який вимагається для вчинення відповідної реєстраційної дії. Разом з тим Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 у справі №471/761/17-ц зазначив чітку позицією, що для визнання договору оренди землі недійсним недостатньо лише відсутності істотної умови договору оренди. Підстава для визнання такого договору недійсним є лише у разі встановлення факту порушення, невизнання або оспорення прав, свобод чи інтересів особи, яка звертається із позовом. Верховний Суд висловив чітку позицію щодо спірних правовідносин, де зазначив, що звертаючись до суду з такими позовами, не варто обмежуватися лише посиланням на невідповідність договору оренди вимогам законодавства - обов`язково слід довести належними та допустимим доказами факт порушення таким договором прав та інтересів особи, яка звернулася з позовом. У іншому випадку позов буде залишений судом без задоволення. Натомість звертаючись до питання щодо недійсності додаткової угоди (без дати) до договору оренди земельної ділянки кад. №0522280700:03:000:0249, якою продовжено строк оренди до січня 2027 року судом встановлено, що недійсність такого правочину також не була підтверджена у ході розгляду іншої справи №136/2209/19, у якій двічі призначалася судово-почеркознавча експертизи, однак у висновках різних експертів вказано про неможливість встановити належність підпису в додатковій угоді [PERSON] , а ухвалою Липовецького районного суду від 07.10.2022 у справі №136/2209/19, на задоволення заяви представника [PERSON] її позов залишено без розгляду. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога за зустрічним позовом ПП «Світоч+»: визнати протиправним та скасувати запис за №041004400101 у книзі реєстрації договорів оренди землі від 05.08.2010 вчинений ВФ ДП "Центр ДЗК" щодо проведення державної реєстрації додаткової угоди (без дати) до договору оренди землі від 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд дійшов висновку, що позов ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" до [PERSON] , ПП "Світоч+", третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Державний реєстратор Липовецької РДА Чубатюк О.Р. про визнання недійсним договору оренди землі - підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зміст вказаної презумпції полягає у тому, що усі інші треті особи, у тому числі державні органи, не можуть нехтувати правами і обов`язками, що виникли в учасників такого правочину, а відтак не повинні порушувати їх прав і перешкоджати здійсненню їх обов`язків. Разом із тим, вказана презумпція може бути спростована у судовому порядку. Аналіз ст.ст. 13, 15, 16, 203, 215 ЦК України дозволяє зробити висновок, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Відповідно до умов договору оренди землі №51 від 12.01.2007 [PERSON] передано ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», правонаступником якого є ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", у строкове, платне користування земельну ділянку площею 3,0952 га з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249. Державну реєстрацію договору проведено 18.01.2007 у Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК", про що вчинено запис за №0407807000038. Надалі до зазначеного договору було внесено зміни щодо збільшення його строку дії до 20 років, на підставі укладеної між сторонами додаткової угоди, яку було зареєстровано у Вінницькій філії ДП "Центру ДЗК" за №041004400101 від 05.08.2010. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (ст. 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В силу ст. 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Натомість відносно вищевказаної земельної ділянки [PERSON] 03.04.2017 уклала з ПП "Світоч+" договір оренди №199 на 10 років до 03.04.2027, а 21.04.2017 державним реєстратором Чубатюк O.P. було проведено державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та зареєстровано даний договір за ПП «Світоч+» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в той час як був чинний договір оренди укладений між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] на підставі додаткової угоди діяв до січня 2027 року Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого у Постанові від 01.04.2020 у справі №610/1030/18 (провадження №14-436цс19), якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 01.01.2013, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах неодноразово зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз. 4 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду землі"); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №587/2110/16-ц, від 10.04.2019 у справі №587/2135/16-ц, від 02.10.2019 у справі №587/2331/16-ц та від 15.01.2020 у справі №587/2326/16-ц). Суд вважає, що укладення договору оренди землі №199 від 03.04.2017, укладений між [PERSON] та ПП "Світоч+" стосовно оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249, за наявності договору оренди землі, раніше укладеного та нині чинного договору оренди землі №51 від 12.01.2007 між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», правонаступником якого є ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" та [PERSON] було укладено договір оренди землі №51, є недобросовісним та таким, що порушує права ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" як землекористувача, що є підставою для визнання такого правочину недійсним та припинення права, оскільки такий договір суперечить моральним засадам суспільства. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: визнати недійсним договір оренди землі №199 від 03.04.2017, укладений між [PERSON] та ПП "Світоч+" стосовно оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280700:03:000:0249, площею 3,0952 га, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору, керується вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Отже, з огляду на те, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені ПП «Світоч+» на його рахунок. Разом з тим, з огляду на те, що первісний позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, про солідарне стягнення з [PERSON] та ПП "Світоч+" на користь ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" судовий збір у сумі 1921 грн, тобто по 960,50 грн з кожного.

Outcome: approved