Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Як на підставу позовних вимог [PERSON] вказала, що є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . За життя померлі в порядку приватизації отримали свідоцтво про право власності на житло від 28.08.1997, а саме на квартиру [ADDRESS] , в рівних частинах по кожному. [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] , який в свою чергу є сином, а вона відповідно онукою, [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, яка є предметом спору. Будь-які документи щодо прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON] у позивача відсутні. Прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » позивач змінила [INFO] , у зв`язку із укладенням шлюбу. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини, [PERSON] отримала відмову в оформленні спадщини від 21.06.2019, так як не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. Щодо правовстановлюючого документу на частки квартири, яка належала [PERSON] , то оригінал свідоцтва про право власності на житло від 28.08.1997 втрачено. Також зазначає, що про існування інших спадкоємців їй невідомо. Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права на квартиру, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 12.12.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Іншою ухвалою від 12.12.2021 витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу, заведену до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 15.07.2020 зупинено провадження у справі у зв`язку із смертю позивача [PERSON] до закінчення шестимісячного строку, передбаченого законом для прийняття спадщини. Ухвалою від 27.11.2020 поновлено провадження та витребувано в приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. спадкову справу заведену до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 11.03.2021 до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва в якості позивача залучено [PERSON] . Ухвалою суду 12.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 05.10.29023, сторони та третя особа не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] та його представники адвокати Тулейбич А.А. та Круглян Н.С. причину неявки в судове засідання не повідомили та заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Відповідач Миколаївська міська рада, яка право на надання відзиву на позов не скористалася, та третя особа в наявних у матеріалах справі заявах просили розглянути справу за відсутності їх представників та прийняти рішення відповідно до законодавства. З матеріалів справи вбачається, що суд неодноразово відкладав судові засідання через неявку позивача та його представників, які неодноразово 01.03.2021, 09.03.2021, 21.02.2022 зверталися до суду із заявами по ознайомлення з матеріалами справи, з якими були ознайомлені. Крім того за клопотанням представників позивача суд своїми ухвалами зупиняв провадження у справі і поновлював та здійснив процесуальне правонаступництво позивача з [PERSON] на [PERSON] . Належним чином про судові засідання судом повідомлявся позивач, але направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим відділенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані з зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 зробив висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.\~ Враховуючи належне повідомлення позивача та його представників про судові засідання та їх обізнаність про судовий розгляд, ознайомлення представників позивача з матеріалами цивільної справи з урахуванням витребуваних за клопотанням представника позивача матеріалів спадкової справи та не з`явлення позивачем та його представниками, які є фахівцями в галузі права, клопотань щодо суб`єктивного складу відповідачів та про розгляд справи за їх відсутності або залишення позову без розгляду, а також те, що матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, з урахуванням розумності строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників та прийняти рішення відповідно до наявних у справі доказів. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За положеннями частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2018. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.08.1997 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по частки кожному, належала квартира [ADDRESS] . Квартира була набута [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації, що слідує з відповіді Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2019, адресованої [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2005. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2004 позивач на момент народження [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулася внаслідок реєстрації 24.04.2010 шлюбу з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2010 та відміткою в паспорті [PERSON] про реєстрацію шлюбу. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.05.1993 батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Із дослідженої судом спадкової справи № 12/2019, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадщину було прийнято [PERSON] , сестрою померлої, яка [INFO] надала приватному нотаріусу відповідну заяву. 27.03.2019 із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулася онука спадкодавця, [PERSON] . 12.06.2019 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про (відкладення) зупинення вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про спадщину на квартиру [ADDRESS] . 21.06.2019 приватний нотаріус надала роз`яснення [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] в справу в порядку процесуального правонаступництва ухвалою суду від 11.03.2021 залучено [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частин першої, третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої\~статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи,\~а також держава (частина друга\~статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості\~\~\~позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя\~статті 51 ЦПК України). [PERSON] , процесуальним правонаступником якої є [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зазначаючи, що вона є онукою спадкодавця та в установлений законом строк прийняла спадщину. При цьому, зазначила в позові Миколаївську міську раду відповідачем у справі. У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі\~№ 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб,\~\~\~які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи\~\~як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Таких висновків дотримується Верховний Суд і в постановах від 11.09.2019 у справі № 200/8461/15-ц (провадження № 61-7479св18), від 26.01.2022 у справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18), від 11.07.2023 у справі № 129/1337/20 (провадження № 61-11616св22). У постанові Верховного Суду від 18.12.2019 в справі\~№ 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] права власності на квартиру. Із матеріалів спадкової справи, з якими ознайомлений представник позивача, вбачається, що крім онуки [PERSON] , яка в установлений строк прийняла спадщину, оскільки її батько помер до відкриття спадщини, спадщина прийнята [PERSON] , сестрою померлої, за заявою якої заведена спадкова справа та яка, відповідно до статті 1262 ЦК України, належить до спадкоємиці другої черги за законом. Між тим, позивач та представниками позивача, які ознайомлені за матеріалами справи, не заявляли клопотання про заміну неналежного відповідача Миколаївської міської ради на [PERSON] , чи залучення останньої до участі у справі в якості співвідповідача. За таких обставин, враховуючи, що позов подано до неналежного відповідача, а суд був позбавлений можливості роз`яснити позивачу наслідки подання позову до такого відповідача та право позивача на залучення належного відповідача, через неявку сторони позивача в судові засідання, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог. Суд звертає увагу, що відмова в задоволенні позову не перешкоджає позивачу звернутися до суду з відповідним позовом до належного відповідача. Так як в позові відмовлено розподіл судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду, судом не здійснюється.

Outcome: dismissed