Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

В серпні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після припинення шлюбу з відповідачем, дитина залишилась проживати разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання малолітнього сина та не приймає участі у його вихованні. Зазначає, що відповідач є працездатною особою, отримує щомісячний дохід та може сплачувати аліменти. Крім цього, звертає увагу суду на те, що сторони не досягли добровільної згоди щодо матеріального забезпечення спільної дитини. За таких обставин, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження та вирішено проводити розгляд цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, який містить заперечення проти позову. Наводить аргументи про те, що офіційно працевлаштований. Бере участь в утриманні сина, зокрема систематично надсилає на рахунок позивачки кошти на утримання дитини, купляє іграшки, на підтвердження чого долучає письмові докази перерахування коштів. Вказує, що на даний час перебуває на військовій службі в Збройних силах України, тому у нього відсутня можливість проживати разом з сином та проводити з ним час. Не заперечує проти сплати аліментів на дитину, однак просить суд визначити аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 4 540 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 6 років, оскільки він не має можливості здійснювати контроль за цільовим використанням відповідачкою коштів, які будуть автоматично відраховуватися у частці з його щомісячного доходу. Крім цього, стягнення аліментів у частці від його доходу позбавить його можливості здійснювати закупівлю необхідних речей та предметів, необхідних для несення військової служби в ЗСУ. Позивач [PERSON] подала на адресу суду відповідь на відзив, у якому вказала на безпідставність доводів відповідача про неможливість здійснення контролю за цільовим використанням коштів у разі встановлення сплати аліментів у частці від його заробітку. Зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 186 СК України відповідач у разі наявності у нього сумнівів щодо цільового використання аліментів, вправі звернутися до органу опіки та піклування, що займається контролем з вказаного питання. Крім цього, стверджує, що кошти, які відповідач перерахував на її рахунок в сумі 15 050 грн. були призначені для сплати комунальних платежів на утримання квартири, в якій на даний час вона проживає разом з дитиною. Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року задоволено частково клопотання представника позивача та витребувано з Головного управління Державної податкової служби в м. Києві відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 01.01.2023 по 25.08.2023., відповідь на запит надійшов на адресу суду 18.09.2023. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається із позовної заяви, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2019, від якого подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 31.08.2019 серії [NUMBER] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.09.2022, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Дитина проживає із матір`ю. Дана обставина сторонами не заперечується, а тому суд приймає таку до уваги. Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що подружжям не досягнуто згоди щодо утримання дитини, син проживає та перебуває на утриманні позивачки. Тому просила суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Надаючи оцінку твердженням відповідача щодо вимоги призначити аліменти до стягнення у твердій грошовій сумі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, у даному випадку, прерогативою позивача є обрання способу стягнення аліментів з відповідача, оскільки дитина проживає з позивачкою, що підтверджено в судовому засіданні сторонами. Також, надаючи оцінку твердженням відповідача щодо неможливості стягнення аліментів у частці від його заробітку у зв`язку із ймовірною можливістю нестачі коштів на закупівлю речей для забезпечення його безпеки, як військовослужбовця, суд зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дитини, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає доведеними підстави щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду - 02.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, з огляду на дані, що містяться у довідці від 12.09.2023 №27802/5/26-15-12-06-09СІ, яка надійшли на адресу суду з ГУ ДПС у м. Києві та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини оскільки він є спів мірним із доходами відповідача. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved