Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів RENAULT, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля ГАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/11607/20, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням Відповідачем Правил дорожнього руху, наслідком чого стало встановлення вини Відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, як постановою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі 592/11608/20, Відповідач, буду чи причетним до вищевказаної ДТП, самовільно залишив місце ДТП, що ним особисто було підтверджено під час розгляду вказаної справи, наслідком чого стало встановлення вини Відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АР/0007483450). Власник пошкодженого транспортного засобу RENAULT, д.н.з. [NUMBER] звернувся до страхової компанії, в якій було застраховано вказаний транспортний засіб за договором добровільного страхування із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «СК «Універсальна», в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту виплатила страхове відшкодування у загальному розмірі 26195,28 грн., та в свою чергу звернулася до Позивача в порядку суброгації. До ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 14140,76 грн. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2023 відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.04.2020 між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «ГАЗ 322 132» д.н.з. « [NUMBER] », оформлений Полісом №7483450 (а.с.8). 21.10.2020 Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №ЦВ/21/1251 від 16.06.2021, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 14140,76 грн. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.1.1(«а») пункту 38.1 статті 38 Закону страховик має право подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Отже, суд вважає, що до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» як страховика, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право подати регресну вимогу в розмірі фактично понесених витрат. Враховуючи вищевикладене, оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, вартість матеріальних збитків завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП склала 14140,76 грн., страховик відповідача виплатив потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі, до цього часу відповідач завдані ним збитки у добровільному порядку позивачу не відшкодував, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» на відшкодування завданих збитків 14140,76 грн. Також відповідно до ст.137 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн, так як заявником надано копію договору про надання правничої допомоги, копію платіжного доручення щодо сплати послуг по договору про надання правничої допомоги. На підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved