Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивачка в жовтні 2017 року звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІОТЕХСОМ» про відшкодування моральної шкоди. Позивач посилається на те, що вона є багатодітною матір`ю, має трьох малолітніх дітей, яких виховує без чоловіка, з яким розірвала шлюб у 2015 році. Отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.Зазначені обставини підтверджуються такими документами: посвідченням від 18.03.2011 № 003656 багатодітної матері, довідками від 15.08.2017 № 3215 і № 3217 Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.08.2015. У зв`язку із зазначеними вище обставинами, для матеріального забезпечення своїх дітей, позивачка вирішила взяти участь у сурогатному (замінному) материнстві як сурогатна мати. З цією метою у кінці 2015 року позивачка звернулась до медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ» у місті Києві. 22.01.2016 між позивачкою (сурогатною матір`ю), мешканцями Естонії - подружжям [PERSON] і [PERSON] (замовниками) та відповідачем укладено спільний договір. Зазначена обставина підтверджується примірником указаного спільного договору, який підписано всіма сторонами і посвідчено нотаріусом. Умовами указаного спільного договору передбачено, що батьки-замовники доручають, а сурогатна матір зобов`язується виносити вагітність, що настала після перенесення в порожнину її матки ембріонів, отриманих в результаті проведення процедури запліднення ін вітро з використанням яйцеклітини та сперміїв, що належать батькам-замовникам. Згідно з пунктом 1.3 договору сурогатна матір зобов`язується неухильно дотримуватись всіх вимог і призначень лікарів медичного центру, приймати всі медичні препарати та процедури, що необхідні для успішного виконання лікувальної програми сурогатного материнства із використанням яйцеклітин та сперміїв, що належать батькам-замовникам. Відповідно до пункту 1.4 договору сурогатна матір як до, так і після проведення процедури перенесення ембріонів в порожнину її матки, у випадку виникнення будь-яких відхилень у стані її здоров`я, зобов`язується негайно доводити про це до відома лікарів медичного центру і на вимогу лікаря пройти необхідне обстеження і лікування. Згідно з пунктом 1.5 договору, в період вагітності сурогатна матір зобов`язується неухильно дотримуватися всіх вимог і призначень лікарів медичного центру щодо режиму дня, режиму харчування, приймати всі рекомендовані лікарем медичні препарати та проходити всі процедури, що необхідні для нормального протікання вагітності. На виконання вищевказаного договору 24.02.2016 у медичному центрі ТОВ «ВІОТЕХСОМ» у місті Києві з позивачкою було проведено процедуру перенесення ембріона в матку сурогатної матері. В подальшому у ТОВ «ВІОТЕХСОМ» було діагностовано вагітність позивачки, здійснювалось спостереження за перебігом вагітності. Згідно з актом медичного спостереження медичного центру «ВІОТЕХСОМ» від 11.05.2016 поставлено діагноз: «двійня біамніотична». 02.06.2016 при дослідженні позивачки в медичному центрі «ВІОТЕХСОМ» було поставлено діагноз: «Двійня монохоріальна біамніотична, фетофетальний синдром І ступеня». Ця обставина підтверджується актом медичного спостереження медичного центру «ВІОТЕХСОМ» від 02.06.2016. Відразу після поставлення зазначеного діагнозу лікар [PERSON] повідомив про виявлену проблему головному лікарю медичного центру «ВІОТЕХСОМ» Копкову Валерію Семеновичу. Після цього 02.06.2016 лікар ТОВ «ВІОТЕХСОМ» [PERSON] направив позивачку для обстеження до Клініки репродуктивної медицини «Надія». У Клініці репродуктивної медицини «Надія» позивачку обстежив лікар [PERSON] , який провів ультразвукове дослідження. Згідно з описом ультразвукового дослідження від 02.06.2016, проведеного Клінікою репродуктивної медицини «Надія», було встановлено: «Вагітність 16,5 - 17 тижнів (від умовного 1-го дня останніх місячних). Двійня одноторочкова двохоплідна. Затримка росту одного з плодів, висока ймовірність набуття найближчим часом формальних ознак синдрому міжблизнюкового перетікання ІІІ ступеню тяжкості на тлі затримки росту плода». Крім того, згідно із вказаним описом ультразвукового дослідження від 02.06.2016 рекомендовано: визначитись щодо лікування шляхом оперативної фетоскопії (операції з метою внутрішньоутробного заварювання спільних судин та анастомозів), у разі вибору консервативного ведення вагітності - контрольні ультразвукові огляди щонайменше раз на 1-2 тижні за місцем проживання, при погіршенні стану - повторний огляд у клініці « Надія ». Після цього позивачка повернулась до місця свого проживання в місто Бобринець Кіровоградської області. В поліклініці за місцем проживання позивачки їй видали направлення в Міжобласний центр медичної генетики та пренатальної діагностики (місто Кривий Ріг). В цьому центрі 09.06.2016 проведено ультразвукове дослідження, в результаті якого встановлено: фето-фетальний трансфузний синдром ІІІ ступеня по Квинтеру (виражене багатоводдя у І плода, виражене маловоддя у ІІ плода, критичні порушення кровотоку у ІІ плода. [PERSON] дано рекомендації: ультразвуковий контроль в динаміці (1 раз на тиждень), лазерна коагуляція патологічних анастамозів. Ця обставина підтверджується протоколом ультразвукового дослідження від 09.06.2016. Того ж дня, тобто 09.06.2016, позивачка зателефонувала медичній сестрі ТОВ «ВІОТЕХСОМ» [PERSON] (телефон [NUMBER] ) і повідомила про зазначені вище результати ультразвукового дослідження і рекомендації. [PERSON] в свою чергу передала цю інформацію лікарю, після чого в той же день зателефонувала позивачці і повідомила, що їй необхідно приїхати до медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ» 13.06.2016. Однак ввечері 09.06.2016 зазначена медсестра надіслала позивачці на мобільний телефон СМС-повідомлення про те, що 13.06.2016 приїжджати не потрібно. Позивачка зателефонувала їй і спитала про причину цього, на що [PERSON] відповіла позивачці, що головний лікар [PERSON] сказав, щоб позивачка приїхала 04.07.2016 і тоді він вирішить, що з позивачкою робити. 04.07.2016 позивачка приїхала до медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ». У той день позивачку обстежив лікар [PERSON] , який провів її обстеження і поставив діагноз: «Фето-фетальний синдром ІІІ ступеня». Головний лікар [PERSON] висунув позивачці вимогу залишатися в медичному центрі, що вона і зробила. Наступного дня, тобто 05.07.2016, головний лікар [PERSON] видав позивачці направлення до генікологічного відділення, в цьому направленні поставлено діагноз: «Вагітність 18 тижнів, завмерла, двійня, багатовіддя». Того ж дня головний лікар [PERSON] на своєму автомобілі відвіз позивачку до гінекологічного відділення Перинатального центру в місті Києві. У цьому центрі лікар [PERSON] дала позивачці ліки для переривання вагітності. Вранці 06.07.2017 у позивачки відкрилась маткова кровотеча, вона відчувала нестерпний фізичний біль. Того ж дня позивачці було проведено кесаревий розтин. У зв`язку з різким погіршенням фізичного стану позивачки, втратою великої кількості крові і проведеною операцією позивачка відчувала сильний фізичний біль протягом всього періоду перебування в лікарні. Через погане самопочуття, наслідки операції і анемію перші декілька днів позивачка не могла ходити. В період перебування у Перинатальному центрі працівники медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ» позивачку не відвідували. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого, позивачка з 05.07.2016 по 13.07.2016 перебувала на лікуванні в Перинатальному центрі міста Києва, повний діагноз: пізній самовільний викидень при завмерлій вагітності - двійня, маткова кровотеча, вторинна анемія середнього ступеню. Після виписки з лікарні позивачка поїхала автобусом додому. У дорозі позивачка відчувала себе погано, постійно нудило, паморочилася голова через анемію, були нестерпні болі внизу живота. Фізичний біль позивачка постійно відчувала протягом 1,5 місяці після виписки з лікарні, поки не загоїлись рани і не піднявся рівень гемоглобіну. Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суть і зміст вищевказаного договору від 22.01.2016, позивачка вважає, що працівники товариства «ВІОТЕХСОМ», які проводили з нею лікувальну програму сурогатного материнства, після того, як їм у травні 2016 року стало відомо про ускладнення вагітності, повинні були посилити медичний контроль за її перебігом. Натомість після того, як позивачка 09.06.2016 за вищевказаних обставин повідомила працівників товариства «ВІОТЕХСОМ» про результати ультразвукового дослідження за місцем свого проживання, їй було запропоновано приїхати до медичного центру лише 04.07.2016, що на думку позивачки, є занадто пізньою датою, враховуючи проблеми з перебігом її вагітності. Позивачка стверджує, що вона не мала спеціальних знань у галузі медицини, в зв`язку з цим вона цілком покладалась на працівників медичного центру «ВІОТЕХСОМ». Працівники товариства «ВІОТЕХСОМ» не вжили належних заходів для контролю за перебігом її вагітності. Через це стан мого здоров`я погіршився настільки, що це призвело до значної крововтрати, ускладненого оперативного втручання, сильного фізичного болю і моральних страждань як перед самою операцією, так і в подальшому в період її реабілітації. Згідно із статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок вищевказаної протиправної поведінки працівників ТОВ «ВІОТЕХСОМ» позивачка зазнала сильного фізичного болю, який був нестерпним перед самою операцією, а в подальшому завдав їй глибоких душевних страждань через те, що цей біль тривав значний час протягом 1,5 місяці в період її реабілітації, постійно нагадуючи те, що вона пережила. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`ю, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. З огляду на зазначене вище, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь як відшкодування завданої моральної шкоди кошти в сумі 700 000 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує обставини щодо укладення 22.01.2016 спільного договору про здійснення допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства між ТОВ «ВІОТЕХСОМ» (медичний центр), [PERSON] (сурогатна матір) та подружжям з [PERSON] , [PERSON] (біологічні батьки). На виконання умов спільного договору лікарським персоналом відповідача перенесено в порожнину матки сурогатної матері ембріони біологічних батьків. 02.06.2016 [PERSON] поставлено діагноз: ІІ тип плодового кровопливу з високою ймовірністю набуття найближчим часом ознак синдрому міжблизнюкового перетікання ІІІ ступеню тяжкості на тлі затримки росту плоду. Вже 09.06.2016 в Міжобласному центрі медичної генетики та перинотальної діагностики (м. Кривий Ріг) [PERSON] поставлено діагноз: фето-фетальний трансфузіонний синдром ІІІ ступеня тяжкості з вираженим багатоводдям одного з плодів. Відповідач у відзиві посилається на те, що вагітність [PERSON] була ускладнена тяжкою паталогією, яка з урахуванням раннього строку вагітності приводила до перинатальної смерті плодів з імовірністю 80-100 %. При обстеженні [PERSON] в Клініці репродуктивної медицини «Надія» позивачці було рекомендовано операцію з метою внутрішньоутробного зварювання спільних судин та анастомозів (оперативна фетоскопія). Відповідач у відзиві посилається на те, що в Україні відсутні медичні заклади, які мають необхідне устаткування та лікарський персонал для успішного виконання оперативної фетоскопії. Відповідач заперечує спричинення позивачу моральної шкоди і стверджує, що ТОВ «ВІОТЕХСОМ» здійснило все можливе: направило до обстеження у акредитований лікарський заклад, оплатило вартість медичних досліджень та переривання вагітності. Кровотеча та погане самопочуття після переривання вагітності, на думку відповідача, обумовлено діями працівників Перинатального центру в м. Києві, які проводили ургентну операцію. Ухвалою суду від 01.11.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.04.2018 р. розпочато підготовче засідання та відкладено. Ухвалою суду від 22.10.2019 р. провадження по вищезазначеній справі було зупинено для проведення судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 07.04.2020 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 26.04.2021 року провадження по вищезазначеній справі було зупинено для проведення судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 22.02.2023 року провадження по вищезазначеній справі було поновлено для продовження підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03.05.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання. В судове засідання з`явився представник позивачки, який підтвердив позовні вимоги і обставини, якими обґрунтована позовна заява. Представник відповідача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка є одинокою багатодітною матір`ю, для покращення матеріального становища сім`ї звернулась до медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ» у місті Києві. 22.01.2016 між позивачкою (сурогатною матір`ю), мешканцями Естонії - подружжям [PERSON] і [PERSON] (замовниками) та відповідачем укладено спільний договір. Умовами указаного спільного договору передбачено, що батьки-замовники доручають, а сурогатна матір зобов`язується виносити вагітність, що настала після перенесення в порожнину її матки ембріонів, отриманих в результаті проведення процедури запліднення ін вітро з використанням яйцеклітини та сперміїв, що належать батькам-замовникам. Згідно з пунктом 1.3 договору сурогатна матір зобов`язується неухильно дотримуватись всіх вимог і призначень лікарів медичного центру, приймати всі медичні препарати та процедури, що необхідні для успішного виконання лікувальної програми сурогатного материнства із використанням яйцеклітин та сперміїв, що належать батькам-замовникам. Відповідно до пункту 1.4 договору сурогатна матір як до, так і після проведення процедури перенесення ембріонів в порожнину її матки, у випадку виникнення будь-яких відхилень у стані її здоров`я, зобов`язується негайно доводити про це до відома лікарів медичного центру і на вимогу лікаря пройти необхідне обстеження і лікування. Згідно з пунктом 1.5 договору, в період вагітності сурогатна матір зобов`язується неухильно дотримуватися всіх вимог і призначень лікарів медичного центру щодо режиму дня, режиму харчування, приймати всі рекомендовані лікарем медичні препарати та проходити всі процедури, що необхідні для нормального протікання вагітності. На виконання вищевказаного договору 24.02.2016 у медичному центрі ТОВ «ВІОТЕХСОМ» у місті Києві з позивачкою було проведено процедуру перенесення ембріона в матку сурогатної матері. В подальшому у ТОВ «ВІОТЕХСОМ» було діагностовано вагітність позивачки, здійснювалось спостереження за перебігом вагітності. Згідно з актом медичного спостереження медичного центру «ВІОТЕХСОМ» від 11.05.2016 поставлено діагноз: «двійня біамніотична». 02.06.2016 при дослідженні позивачки в медичному центрі «ВІОТЕХСОМ» було поставлено діагноз: «Двійня монохоріальна біамніотична, фетофетальний синдром І ступеня». 02.06.2016 позивачку було направлено відповідачем для обстеження до Клініки репродуктивної медицини «Надія». У Клініці репродуктивної медицини «Надія» проведено ультразвукове дослідження позивачци. Згідно з описом ультразвукового дослідження від 02.06.2016, проведеного Клінікою репродуктивної медицини «Надія», було встановлено: «Вагітність 16,5 - 17 тижнів (від умовного 1-го дня останніх місячних). Двійня одноторочкова двохоплідна. Затримка росту одного з плодів, висока ймовірність набуття найближчим часом формальних ознак синдрому міжблизнюкового перетікання ІІІ ступеню тяжкості на тлі затримки росту плода». Крім того, згідно із вказаним описом ультразвукового дослідження від 02.06.2016 рекомендовано: визначитись щодо лікування шляхом оперативної фетоскопії (операції з метою внутрішньоутробного заварювання спільних судин та анастомозів), у разі вибору консервативного ведення вагітності - контрольні ультразвукові огляди щонайменше раз на 1-2 тижні за місцем проживання, при погіршенні стану - повторний огляд у клініці « Надія ». Після цього позивачка повернулась до місця свого проживання в місто Бобринець Кіровоградської області. В поліклініці за місцем проживання позивачки їй видали направлення в Міжобласний центр медичної генетики та пренатальної діагностики (місто Кривий Ріг). В цьому центрі 09.06.2016 проведено ультразвукове дослідження, в результаті якого встановлено: фето-фетальний трансфузний синдром ІІІ ступеня по Квинтеру (виражене багатоводдя у І плода, виражене маловоддя у ІІ плода, критичні порушення кровотоку у ІІ плода. [PERSON] дано рекомендації: ультразвуковий контроль в динаміці (1 раз на тиждень), лазерна коагуляція патологічних анастамозів. Того ж дня, тобто 09.06.2016, позивачка поставила до відома працівників відповідача про зазначені вище результати ультразвукового дослідження і рекомендації. На що працівники відповідача повідомили відповідачу про необхідність прибути до медичного центру лише 04.07.2016. 04.07.2016 позивачка приїхала до медичного центру ТОВ «ВІОТЕХСОМ», де працівники відповідача обстежили позивача і поставили діагноз: «Фето-фетальний синдром ІІІ ступеня». 05.07.2016 позивачку було доставлено до Перинатального центру в місті Києві, де з позивачкою було хірургічну операцію. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого, позивачка з 05.07.2016 по 13.07.2016 перебувала на лікуванні в Перинатальному центрі міста Києва, повний діагноз: пізній самовільний викидень при завмерлій вагітності - двійня, маткова кровотеча, вторинна анемія середнього ступеню. Суд погоджується з твердженням позивача, що працівники товариства «ВІОТЕХСОМ», які проводили з нею лікувальну програму сурогатного материнства, після того, як їм у травні 2016 року стало відомо про ускладнення вагітності, повинні були посилити медичний контроль за її перебігом. Натомість після того, як позивачка 09.06.2016 за вищевказаних обставин повідомила працівників товариства «ВІОТЕХСОМ» про результати ультразвукового дослідження за місцем свого проживання, їй було запропоновано приїхати до медичного центру лише 04.07.2016, що є занадто пізньою датою, враховуючи проблеми з перебігом вагітності позивача. Працівники відповідача в цей тривалий період часу не вжили належних заходів для контролю за перебігом вагітності позивачки, що привело до ускладненого оперативного втручання, сильного фізичного болю і моральних страждань як перед самою операцією, так і в подальшому в період її реабілітації. Згідно із статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`ю, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Тому враховуючи вищевикладене, вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди. Встановлені в судовому засіданні обставини повністю підтверджуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved