Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГС 10А-СТАРТ» (надалі - ОСББ «ГС 10А-СТАРТ» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначило, що [PERSON] у частці 2/3 та [PERSON] у частці 1/3 належить на праві власності квартира [ADDRESS] . У цьому будинку співвласниками багатоквартирного будинку, було створено ОСББ «ГС 10А-СТАРТ». Позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території для забезпечення всіх мешканців будинку житлово-комунальними послугами, зобов`язання виконує належним чином. Натомість відповідачі свої зобов`язання не виконують, не здійснюють платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2023 року складає: 23 418,37 грн. заборгованість за надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. В зв`язку з вищезазначеним просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 28354,41 грн., з яких 18902,94 грн. стягнути з [PERSON] та 9451,47 грн. стягнути з [PERSON] , а також судові витрати 2684 грн. сплаченого судового збору та 7 500 грн. витрат на правничу допомогу. У відзиві на позов представник відповідачів адвокат Скрибка І.Ю. заперечував щодо позовних вимог, зазначив, що відповідачами 26.07.2023 року було сплачено заборгованість в повному обсязі з урахуванням 3% річних. В зв`язку з вищезазначеним, наголошує, що предмет спору у справі відсутній, а провадження підлягає закриттю. Крім того витрати на професійну правничу допомогу є завищені. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 280423 від 28.04.2023, однак він не містить ні розміру витрат, ні методики його розрахунку. Звертає увагу суду, що позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Додатково акцентує увагу на тому, що позовна заява викладена на трьох сторінках, нормативно-правове обґрунтування позову займає пів сторінки, обсяг додатків у справі незначний всього 12 позицій, сума позовних вимог 28 354,41 грн. тобто незначна. Адвокатом надано рахунок на оплату №1-05/23 від 02.05.2023, який містить перелік виконаних робіт, так у рахунку на оплату №1-05/23 від 02.05.2023 вказано «ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій судових рішень, отримання наказів та інших документів», тобто адвокатом включено до рахунку на оплату №1-05/23 від 02.05.2023 роботи, які ним ще не виконано. В зв`язку з вищезазначеним, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що відповідачами 26.07.2023 року дійсно було сплачено заборгованість у повному обсязі, тобто вже після відкриття провадження, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Представник відповідачів в судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку із сплатою заборгованості в повному обсязі, та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з підстав викладених у відзиві. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 15 вказаного Закону співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі та виконувати обов`язки передбачені статутом об`єднання. Згідно із ст. 16 цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] , [PERSON] 1/3 частини цієї квартири та співвласниками багатоквартирного будинку, в якому було створено ОСББ «ГС10А-СТАРТ». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту ОСББ «ГС10А-СТАРТ» (а.с.14-25) вбачається, що ОСББ займається такими видами діяльності, як комплексне обслуговування об`єктів, завданням Об`єднання є забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; - реалізації прав власників приміщень будинку на володіння, користування та розпорядження спільним майном, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. З матеріалів справи убачається, що управління спільним майном співвласників здійснюється через статутні органи ОСББ «ГС10А-СТАРТ». Загальними зборами співвласників ОСББ, які відбулись 24.05.2019 року, був встановлений розмір внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території з 01.10.2019 року у розмірі 5 грн. 50 коп. за кожен квадратний метр загальної площі житлового/нежитлового приміщення, незалежно від поверху. Прийнято рішення проводити оплату платежів не пізніше 28 числа місяця наступного за звітним (затверджено протоколом № 4 загальних зборів ОСББ від 24.05.2019 року). [PERSON] , [PERSON] як співвласники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх. Відповідно до п. 11.2.8 Статуту ОСББ «ГС10А-СТАРТ», обов`язок співвласника об`єднання - своєчасно і повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», обов`язок співвласника - своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, після відкриття провадження у справі, 26.07.2023 сплатили заборгованість за спожиті послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 28 354,41 грн. в повному обсязі, що підтверджується квитанціями про сплату (а.с. 59-60), а також дана обставина визнається представником позивача в судовому засіданні, тобто на момент винесення рішення суду заборгованість відповідачів перед позивачем відсутня. Представником відповідачів заявлено клопотання про закриття провадження в справі, однак, у суду відсутні для цього законні підстави, оскільки відповідачами сплачено розмір заборгованості в добровільному порядку вже після отримання копії позову з ухвалою про відкриття провадження в справі, позивач від позову не відмовився, відсутні інші обставини для закриття, визначені у ст. 255 ЦПК України. Враховуючи, сплату відповідачами заборгованості в повному обсязі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 28 354,41 грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг таін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною 4 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до ч.1 і 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано Договір про надання правової допомоги № 280423 від 28.04.2023 року укладений між адвокатом Ярошенко С.М. та ОСББ «ГС10А-СТАРТ» відповідно до якого, плата за надання послуг та порядок розрахунків за послуг адвоката (гонорар), що надаються в порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків (а.с. 27) та надано розрахунок розміру гонорару адвоката за надання правової допомоги відповідно до якого за юридичні послуги - консультації, роз`яснення з правових питань, складання процесуальних та інших документів, захист та представництво інтересів адвокатом у суду витрачений час 7,5 год. вартістю 7 500 грн.(а.с. 28). Крім того, надано рахунок на оплату №1-05/23 від 02.05.2023 року про надання правової допомоги №280423 від 28.04.2023 року відповідно до якого до адвокатських послуг наданих адвокатом Ярошенком С.М. входить консультування щодо можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав клієнта у зв`язку зі зверненням до суду про стягнення заборгованості з власника/ків квартири [ADDRESS] , правовий аналіз наданих Клієнтом документів, підготовка та подача позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з власників кв. [ADDRESS] , правовий аналіз наданих відповідачем документів, підготовка та подача заперечень, участь у судових засіданнях, підготовка і подача процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій судових рішень, отримання наказів та інших документів тощо. Застосовуючи зазначені вище стандарти в даній справі, суд вважає, що витрати, зазначені у рахунку та розрахунку не відповідають критерію реальності адвокатських витрат з точки зору їх необхідності. З цих підстав суд вважає необґрунтованим відносити до витрат на професійну правничу допомогу: витрати щодо консультування можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав клієнта, аналізу документів, наданих позивачем. Так, аналіз документів, здійснення розробки та узгодження стратегії захисту прав та інтересів клієнта, на думку суду, охоплюються підготовкою позовної заяви, яка подана до суду. Підготовка та подача заперечень, суд не включає до складу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони відсутні в матеріалах справ, окрім того суд відхиляє надані послуги адвокатом за отримання наказів в даній справі, оскільки дана справа не розглядається в наказному провадженні. Крім того, суд враховує, що стороною позивача вживалися заходи досудового врегулювання спору, про що маються в матеріалах справи письмові докази, однак борг не було сплачено, лише після відкриття провадження судом. Однак, вищезазначені принципи справедливого суду змушують суд встановлювати розумність розміру цих витрат, задля забезпечення балансу прав та інтересів обох сторін. З урахуванням клопотання представника позивача про зменшення зазначених витрат, суд остаточно визначає 3 000 грн. як суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача. Твердження представника відповідача про відсутність законних підстав щодо стягнення з відповідачів судових витрат не заслуговують на увагу, оскільки сума заборгованості на користь позивача сплачена була 26.07.2023 року, тобто вже після відкриття провадження у справі, а тому наявні законні підстави для стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 3 000 грн за надання професійної правничої допомоги та 2684 грн. судового збору.

Outcome: approved