Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом в інтересах [PERSON] до Калинівської селищної ради Бериславського району Херсонської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла рідна баба позивача - [PERSON] . Дід позивача, чоловік спадкодавиці - [PERSON] помер [INFO] . 29.01.1986 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Калінінської селищної ради. Однак секретар селищної ради чомусь написала німецьке ім`я бабусі позивача « [PERSON] » як « [PERSON] » що є російською та єврейською аналогією цього імені. В заповіті вказана адреса заповідача [ADDRESS] , а як вбачається з довідки Калинівської селищної ради [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за даною адресою. Інших осіб з іменем [PERSON] ніколи не було прописано чи зареєстровано за цією адресою. Сукупність вищевказаних фактів, позивач вважає дає підстави просити суд встановити факт належності заповіту. Крім того, позивач є спадкоємцем за правом представлення, оскільки його батько помер раніше баби, а саме [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось право на майно, а саме на земельну частку пай. Крім того, позивач був вимушений в 2005 році забрати спадкодавицю за її проханням з міста Херсон від родичів і доглядав за нею до дня смерті проживаючи в неї в будинку в [ADDRESS] . Крім того, позивач в подальшому зареєструвався за вищевказаною адресою з 16.05.2006 року і зареєстрований по теперішній час. У встановлений законом для прийняття спадщини 6 місячний строк, не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою бо вважав, що прийняв спадщину, а саме житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На час відкриття спадщини правовстановлюючі документи на землю ще не видавались. Спадщину після смерті баби вважає прийнятою позивачем, оскільки позивач постійно на час смерті проживав з спадкодавцем незважаючи на те, що зареєстровані вони були за різними адресами. Неможливість одержання вказаного свідоцтва у позасудовому порядку обумовлена відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право приватної власності на землю виданого громадянину України, оскільки спадкодавиця померла до їх видачі, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши всі обставини, викладені в позові, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла- [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №19 від 25 квітня 2006 року, місце державної реєстрації виконавчий комітет Калинівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області. За життя, 29.01.1986 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Калінінської селищної ради. При посвідченні заповіту секретарем селищної ради допущена помилка, а саме вказано німецьке ім`я заповідача « [PERSON] » як « [PERSON] ». Як вбачається з довідки Калинівської селищної ради [PERSON] зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось право на майно, а саме на земельну частку пай. Вказаний факт підтверджується довідкою Калинівської селищної ради Херсонської області за №02-40-10 від 05.01.2022 року - відповідно до якої [PERSON] згідно проекту землеустрою, щодо приватизації та поділу на земельні частки (паї) земель ВАТ «Ізумруд» була включена до списку пенсіонерів ВАТ «Ізумруд», які мають право на земельну частку пай за №122. Позивач є спадкоємцем за правом представлення, оскільки його батько помер раніше заповідача, а саме 15.09.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадкодавиця з 2005 року проживала з позивачем, він доглядав за нею до дня смерті проживаючи в неї в будинку в [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджує місцева рада в довідці від 10.01.2022 року за № 02-40-18. Крім того, позивач в подальшому зареєструвався за вищевказаною адресою з 16.05.2006 року і зареєстрований по теперішній час. У встановлений законом для прийняття спадщини 6 місячний строк, не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою бо вважав, що прийняв спадщину, а саме житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На час відкриття спадщини правовстановлюючі документи на землю не видавались. Спадщину після смерті баби вважає прийнятою, оскільки позивач постійно на час смерті проживав з спадкодавцем незважаючи на те, що зареєстровані вони були за різними адресами. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини необхідно заявниці для реалізації своїх спадкових прав, а встановити даний факт у позасудовому порядку неможливо, відповідно заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved