Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

03 липня 2023 року адвокат Кравчук В.М. в інтересах [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування та просив суд визнати право власності за [PERSON] на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вищезазначене домоволодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Головою колгоспного двору рахувалась [PERSON] , до складу сім`ї станом на 15 квітня 1991 року входили: син [PERSON] та син [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з яких має рівну частку у цьому будинку (по 1/3 частці). Однак право власності на будинок не було зареєстровано і правовстановлюючих документів ніхто не отримував. [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. Після її смерті спадщина відкрилась на 1/3 частку домоволодіння. 30 березня 2023 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за законом. Однак, відповіддю на звернення від 30.03.2023 року №529/02-14 державним нотаріусом було відмовлено в оформлені його спадкових прав за законом на спадкове майно. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено дату підготовчого засідання та вирішено питання щодо витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2023 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Староостропільська сільська рада Хмельницької області в судове засідання свого представника не направив, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак в матеріалах справи міститься заява згідно якої просить розгляд справи здійснити без участі представника сільської ради. Відповідно до задоволення позовних вимог заперечень немає. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Староостропільською сільською радою Хмельницької області від 02 грудня 1997 року. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , однак при житті [PERSON] право власності на даний будинок не було зареєстровано та правовстановлюючий документ на нього ніхто не отримував. В свою чергу [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, оскільки згідно наявної в матеріалах справи довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №119 від 13.03.2023 року, встановлено, що померла [INFO] , [PERSON] на день смерті проживала разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Даний факт прийняття спадщини, також підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] №134/2023 від 30.03.2023 року. Однак, як зазначає [PERSON] не може оформити спадщину, оскільки згідно відповіді на звернення [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. №529/02-14 від 30.03.2023 року йому було відмовлено в оформлені його спадкових прав за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що ним не було надано документа, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за вищевказаною адресою та згідно виданої Комунальним підприємством «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» Хмельницької області 06 березня 2023 року за №197, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами які знаходяться по [ADDRESS] право власності не зареєстровано, а тому неможливо дотриматись п.4.14 та п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Відповідно до ч.2\~ст.123 цього Кодексу\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наявною копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 2023 року. Згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73158862 від 11.07.2023 року судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] садкова справа не заводилася. Відповідно до виписки Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №163 від 10.04.2023 року, було встановлено, що з по господарської книги №5 стор.10-12 ПГО №565 за 1991-1995 роки, домоволодіння яке знаходиться по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою двору являлась [PERSON] , [INFO] (яка померла [INFO] ), разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (який вибув 26.06.1991 року в м.Хмельницький будинок-інтернат), та на даний час за вищезазначеною адресою зареєстрований та проживає [PERSON] .. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України). Зазначенні обставини підтверджуються відповіддю нотаріуса №529/02-14 від 30.03.2023 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 02.12.1997 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.04.2023 року, копією довідки №141 від 03.04.2023 року, копією довідки №197 від 06.03.2023 року, копією виписки №163 від 10.04.2023 року, інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №73158862 від 11.07.2023 року та №73158813 від 11.07.2023 року, копією спадкової справи №134/2023 від 30.03.2023 року до майна померлої [INFO] [PERSON] .. Відповідно до п.23\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки, житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір, і станом на 15 квітня 1991 року, головою двору являлась [PERSON] , членами цього колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку по 1/3 частці. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу належало право власності на 1/3 частки майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] , до складу якої входила 1/3 частка майна у колгоспному дворі, як члена колгоспного двору, так як не звертався до нотаріуса, а в свою чергу прийняв спадщину після смерті лише своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до складу якої входила 1/3 частка майна у колгоспному дворі, як члена - голови колгоспного двору, що підтверджується належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки, позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: partial