Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог на його\~користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36510 грн. Позов мотивує тим, що 10.01.2021 о 21:50 год. відповідач на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , в ході словесного конфлікту із позивачем бризнув газовим балончиком в обличчя останнього, після чого дерев`яним предметом (палкою) наніс удар по голові потерпілого, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження останньому у вигляді хімічного опіку рогівки і кон`юнктиви обох очей та забійної рани тім`яно-потиличної ділянки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15000 гривень. Факт заподіяння відповідачем позивачу матеріальної шкоди внаслідок спричинення легких тілесних пошкоджень вже доведений судом вироком у кримінальному провадженні та не підлягає доказуванню при поданні даного позову. Згідно з висновком експерта № 38 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 12.01.2021 при проведені обстеження позивача лікарями КНП КЛШМД м. Львова 11.01.2021 було встановлено діагноз "Хімічний опік рогівки і кон`юктиви обох очей. Забійна рана тім`яно-потиличної ділянки". Рана утворилась від дії тупого предмета, опік від дії якоїсь хімічної речовини. Рана та хімічний опік могли виникнути 10 січня 2021 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Згодом внаслідок отримання травм стан здоров`я позивача постійно погіршувався. Фактично втративши зір та слух, він змушений був періодично звертатись до лікарів для проходження обстежень та лікування. Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 13.05.2021, наданої КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", визначено діагноз останнього у виді часткової катаракти обох очей. Підозра на атрофію зорових нервів обох очей, втрата зору після перенесеної травми (ЧМТ) 11.01.2021 та хімічного опіку обох очей 1-2 ст. Рекомендовано дообстеження та при потребі оперативне лікування ФЕК+ІОЛ (Факоемульсифікація катаракти з імплантацією інтраокулярної лінзи) обох очей в НДІ ім. Філатова м. Одеса чи у м. Київ. При необхідності лікування за кордоном. Консервативне лікування позитивних результатів не дає. Згідно з витягом з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 25.08.2021, наданого КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", встановлено скарги останнього на поганий зір після перенесеної ч/м травми 11.01.2021 та хімічного опіку очей, встановлено діагноз часткової катаракти обох очей, деструкції скловидного тіла, ангіопатії сітківки обох очей. Медикаментозне лікування ефекту не дає. Рекомендовано лікування за кордоном. Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 04.10.2021, наданої КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", встановлено діагноз останнього у виді часткової атрофії зорових нервів, розповсюдженої катаракти обох очей, втрати зору після перенесеної травми (ЧМТ) 11.01.2021 та хімічного опіку обох очей 1-2 ст. Зазначено потребу у ФЕК+ІОЛ (Факоемульсифікація катаракти з імплантацією інтраокулярної лінзи). За рекомендаціями лікарів та з метою дообстеження позивач звернувся за консультативним висновком офтальмолога у ТзОВ "Офтальмологічна клініка "Візекс". Згідно даного висновку від 25.03.2022 позивачу рекомендовано операцію ФЕК з імплантацією інтраокулярної лінзи. Згідно чеку № 13739 від 25.03.2022 вартість обстеження склала 810 грн. Для подальшого проведення операції позивачем згідно рахунку договору поставки № СГ-05 від 25.03.2022 придбано інтраокулярну лінзу (ЮЛ) вартістю12100 грн. Оплата підтверджується квитанцією № 0.0.2524779063.2 від 22.04.2022. 03.05.2022 позивачу у ТзОВ "Офтальмологічна клініка "Візекс" проведено операцію «Факоемульсифікація ускладненої катаракти з імплантацією ЮЛ». Згідно договору про надання медичних послуг від 03.05.2022, рахунку-фактури № СФ-0000007 від 25.03.2022 вартість операції становить 5200 грн. Оплата підтверджується чеком № 14548 від 03.05.2022 та актом № ОУ-0000020 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.05.2022. Крім того, згідно квитанції № ІД 002798523688 від 12.09.2022 позивач придбав слуховий апарат у зв`язку з погіршенням слуху, що було спричинено внаслідок нанесених йому ударів по голові відповідачем. З огляду на вищевикладене розмір матеріальних збитків внаслідок завданої позивачу шкоди від кримінального правопорушення становить 36510 грн., які належним чином документально підтверджені фіскальними чеками, що додані до позовної заяви. Оскільки відповідач є винним у спричиненні позивачу ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим позивач поніс матеріальні витрати, пов`язані з лікуванням, на загальну суму 36510 грн., а тому дана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Стороною відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача проти позову заперечив з підстав того, що 03.09.2021 Личаківським районним судом м. Львов було винесено вирок, яким засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до висновку експерта від 12.01.2021 № 38 після огляду лікарем судово-медичним експертом було встановлено заподіяння потерпілому [PERSON] легких тілесних ушкоджень. При цьому [PERSON] відмовився від здачі крові на етанол, а в підсумках висновку експерта зазначено, що діагноз «струс головного мозку», виставлений терапевтом, не підтверджений оглядом нейрохірурга, а тому при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятий. Із поданих документів позивача є виписка із медичної картки амбулаторного хворого, з якої вбачається, що [PERSON] , 1946 р.н., є інвалідом першої групи. Також в нього є часткова катаракта обох очей, підозра на атрофію зорових нервів обох очей. Виписка була зроблена 13.05.2021. Таким чином, інвалідність та часткову втрату зору [PERSON] отримав ще до подій 10.01.2021. При цьому під час розгляду кримінального провадження [PERSON] вже мав інвалідність. Перша група інвалідності по зору, яка була встановлена задовго до подій 10.01.2021, вказує на те, що [PERSON] переніс операційне втручання, яке не викликано діями [PERSON] . Якщо б дії [PERSON] були настільки руйнівними для [PERSON] , то це було б відображено у висновку судово-медичної експертизи, й тяжкість злочину була б визначена [PERSON] більш тяжкою. Відповідач надав суду копії чеків, відповідно до яких [PERSON] не ухилявся від виконання вироку Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2021 в частині цивільного позову та сплатив [PERSON] на відшкодування моральної шкоди грошові кошти на загальну суму 15076,25 грн. Позовна заява надійшла до суду 31.08.2022. Ухвалою суду від 18.10.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Ухвалою суду від 25.10.2022 прийнято до розгляду заяву представника позивача від 24.10.2022 про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 20.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи в загальному позовному провадженні, долучено до матеріалів справи відзив на позов, який надійшов від представника відповідача до суду 11.11.2022. . Всі наявні у справі докази були надані сторонами. Інших клопотань про витребування у справі доказів, про призначення у справі судової експертизи від сторін до суду не надходило. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до п. 219 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» додаткові витрати потерпілих, підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 1195 ЦК. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Таким чином, у деліктних правовідносинах при вирішенні питання про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, розмір та види відповідного відшкодування на користь потерпілого визначається з урахуванням положень ст. 1195 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 зі змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. П. 19 зазначеної постанови Пленуму ВСУ визначено, що при вирішенні вимог про відшкодування додаткових витрат на медичну допомогу судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Факт вчинення кримінального правопорушення, що полягало в умисному заподіянні позивачу відповідачем тілесних ушкоджень, та винність у ньому відповідача стверджується, зокрема, вироком Личаківського районного суду міста Львова від 03.09.2021 у справі № 463/576/21, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.12.2021, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15000 гривень. У кримінальному провадженні встановлено, що 10.01.2021 о 21:50 год. відповідач на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , в ході словесного конфлікту із позивачем бризнув газовим балончиком в обличчя останнього, після чого дерев`яним предметом (палкою) наніс удар по голові потерпілого, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження останньому у вигляді хімічного опіку рогівки і кон`юнктиви обох очей та забійної рани тім`яно-потиличної ділянки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Як вбачається із наданої позивачем копії медичної документації, встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення згідно з висновком експерта № 38 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 12.01.2021 при проведені обстеження позивача лікарями КНП КЛШМД м. Львова 11.01.2021 було встановлено діагноз "Хімічний опік рогівки і кон`юктиви обох очей. Забійна рана тім`яно-потиличної ділянки". Рана утворилась від дії тупого предмета, опік від дії якоїсь хімічної речовини. Рана та хімічний опік могли виникнути 10 січня 2021 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Згодом внаслідок отримання травм стан здоров`я позивача, а саме зір та слух, постійно погіршувався. У зв`язку з цим він змушений був періодично звертатись до лікарів для проходження обстежень та лікування. Так, згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 13.05.2021, наданої КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", визначено діагноз останнього у виді часткової катаракти обох очей. Підозра на атрофію зорових нервів обох очей, втрата зору після перенесеної травми (ЧМТ) 11.01.2021 та хімічного опіку обох очей 1-2 ст. Рекомендовано дообстеження та при потребі оперативне лікування ФЕК+ІОЛ (Факоемульсифікація катаракти з імплантацією інтраокулярної лінзи) обох очей в НДІ ім. Філатова м. Одеса чи у м. Київ. При необхідності лікування закордоном. Консервативне лікування позитивних результатів не дає. Згідно з витягом з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 25.08.2021, наданого КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", встановлено скарги останнього на поганий зір після перенесеної ч/м травми 11.01.2021 та хімічного опіку очей, встановлено діагноз часткової катаракти обох очей, деструкції скловидного тіла, ангіопатії сітківки обох очей. Медикаментозне лікування ефекту не дає. Рекомендовано лікування закордоном. Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 04.10.2021, наданої КНП "4-А міська клінічна лікарня м. Львова", встановлено діагноз останнього у виді часткової атрофії зорових нервів, розповсюдженої катаракти обох очей, втрати зору після перенесеної травми (ЧМТ) 11.01.2021 та хімічного опіку обох очей 1-2 ст. Зазначено потребу у ФЕК+ІОЛ (Факоемульсифікація катаракти з імплантацією інтраокулярної лінзи). За рекомендаціями лікарів та з метою дообстеження позивач звернувся за консультативним висновком офтальмолога у ТзОВ "Офтальмологічна клініка "Візекс". Згідно даного висновку від 25.03.2022 позивачу рекомендовано операцію ФЕК з імплантацією інтраокулярної лінзи. Згідно з чеком № 13739 від 25.03.2022 вартість обстеження склала 810 грн. Для подальшого проведення операції позивачем згідно рахунку договору поставки № СГ-05 від 25.03.2022 придбано інтраокулярну лінзу (ЮЛ) вартістю 12100 грн. Оплата підтверджується квитанцією № 0.0.2524779063.2 від 22.04.2022. 03.05.2022 позивачу у ТзОВ "Офтальмологічна клініка "Візекс" проведено операцію «Факоемульсифікація ускладненої катаракти з імплантацією ЮЛ». Згідно договору про надання медичних послуг від 03.05.2022, рахунку-фактури № СФ-0000007 від 25.03.2022 вартість операції становила 5200 грн. Оплата підтверджується чеком № 14548 від 03.05.2022 та актом № ОУ-0000020 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.05.2022. Крім того, згідно з квитанцією № ІД 002798523688 від 12.09.2022 позивач придбав слуховий апарат у зв`язку з погіршенням слуху, що було спричинено внаслідок нанесених йому ударів по голові відповідачем. З огляду на вищевикладене розмір матеріальних збитків внаслідок завданої позивачу шкоди від кримінального правопорушення становить 36510 грн., які належним чином документально підтверджені фіскальними чеками, які зазначені вище. Встановлено, що відповідні витрати понесені відповідачем вже після закінчення кримінального провадження та не були предметом судового розгляду згідно цивільного позову, пред`явленого у кримінальному провадженні 24.05.2021 (справа № 463/576/21). При цьому, як видно із витягів із медичних карт позивача, та із врахуванням первинно встановленого діагнозу позивача внаслідок вчинення кримінального правопорушення у виді хімічного опіку рогівки і кон`юктиви обох очей та забійної рани тім`яно-потиличної ділянки, суд не може погодитися із доводами сторони відповідача, що погіршення стану здоров`я, зокрема, зору та слуху, у позивача не перебуває у причинному зв`язку з кримінальним правопорушенням, яке мало місце 10.01.2021. Зазначена обставина могла б бути спростована виключно у спосіб призначення та проведення у справі судово-медичної експертизи, яка б могла диференціювати зміни стану здоров`я позивача до та після події кримінального правопорушення, яка мала місце 10.01.2021, та визначити ступінь впливу діяння, вчиненого відповідачем, для настання негативних наслідків для здоров`я позивача. Разом із тим, судом встановлено, що стороною відповідача клопотання до суду про призначення у справі судово-медичної експертизи не подавалось, а тому доводи у відзиві на позовну заяву щодо відсутності причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та матеріальною шкодою суд вважає безпідставними. Оскільки відповідач є винним у спричиненні позивачу ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим позивач поніс матеріальні витрати, пов`язані з лікуванням, на загальну суму 36510 грн., а тому дана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у повному розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що позов задоволено повністю, належна до сплати сума судового збору 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, оскільки позов задоволено, то підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5025,13 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved