Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

23 лютого 2023 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - комунальне підприємство «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» Хмельницької міської ради про відшкодування 30 975 грн. майнової та 10 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття її квартири. Позов мотивує тим, що вона є співвласником трикімнатної квартири [ADDRESS] . Над позивачем, поверхом вище у цьому ж будинку знаходиться квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачам. 22.10.2022 року близько 18.00 години позивач виявила, що її квартира залита, що встановлено актом УМК «Дубове». Також у акті зазначено, що з високою долею вірогідності можна стверджувати, що залиття трапилося із кв. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Проте, останній до власної квартири представників УМК «Дубове» не допустив. Згідно висновку експерта розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття, становить 26 975 грн. 4 000 грн. позивач сплатила за послуги по проведенню будівельно-технічного дослідження. Моральну шкоду позивач оцінила в 10 000 грн., оскільки відповідачі не вчинили жодних дій щодо відшкодування їй завданої шкоди. Просить також стягнути понесені судові витрати. 27.02.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 05.04.2023 року справу призначено до слухання по суті. Ухвалою суду від 13.04.2023 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючому у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити із наведених підстав, заявив також клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив, вважає що вся квартира затопитись не могла і можна було б домовитись за якусь нормальну суму, а не звертатись до суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань до суду не направляли. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за даної явки учасників процесу на підставі зібраних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Поверхом вище знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить відповідачам. 22.10.2022 року відбулось залиття квартири позивача. Згідно акту УМК «Дубове» встановлено, що 22.10.2022 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття, а саме: на кухні замокла стеля, вся здулася - 5,4 м2, замокла стеля в коридорі в жовтих плямах 5.1 м2. замокла ванна (жовті плями) - 2 м2 стеля, туалет стеля 0,9 м2, зал дві мокрі плями 2 м2. Також у акті зазначено, що з високою долею вірогідності можна стверджувати, що залиття трапилося із кв. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Проте, останній до власної квартири представників УМК «Дубове» не допустив. Відповідно повністю та об`єктивно встановити причини залиття неможливо. Власник кВ. [ADDRESS] надати пояснення відмовився. Згідно висновку експерта № 1007ед/022 розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття, яке сталося 22.10.2022 року у квартирі [ADDRESS] , в цінах станом на 14.12.2022 року становить 26 975 грн. згідно з локальним кошторисом. На даний час на місцях залиття утворилися жовті плями, відпадає штукатурка і шпалери, світло є не у всіх кімнатах. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Згідно з частиною 4, 5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до частини 1 статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, обов`язок по утриманню квартир (включно з усіма мережами, приладами опалення і т. ін.) покладений на їх власників. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 Цивільного кодексу України (зараз статті 1166, 1167 Цивільного кодексу України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано шкоди. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77 ЦПК України). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207 передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та нрибудинкових територій. 22.10.2022 року комісією в складі працівників УМК «Дубове» (головного інженера Т.О. Ковальчук, майстра ремонтної групи [PERSON] , майстра технічної дільниці [PERSON] ) було проведено обстеження з метою виявлення причин заподіяної шкоди та складено Акт про залиття в приміщенні квартири [ADDRESS] , яким встановлено, що з високою долею вірогідності можна стверджувати, що залиття трапилося із квартири [ADDRESS] . Відповідач в судовому засіданні позов не визнавав, однак вказав у своїх поясненнях, що не вірить що вся квартира затопилась і з позивачем вони могли би порозумітись за нормальну суму, а вона звернулась до суду. З чого слідує, що відповідач визнає, що залиття сталось саме з його квартири, але його не влаштовує сума заявлена до відшкодування, а добровільно з позивачем вони не змогли домовитись. Таким чином, оцінивши в сукупності матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що обов`язок із відшкодування завданої позивачеві внаслідок затоплення квартири шкоди, лежить на відповідачах. Частина 1 статті 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно частини 3 статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експерта №1007ед/022 розмір майнової шкоди завданої позивачу через залиття становить 26 975 грн., вартість послуг за проведення будівельно-технічного дослідження склала 4 000 грн., що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку що із відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 26 975 грн. та вартість послуг за проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 4 000 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, яку вона мотивує тим, що через дії відповідачів по справі вона відчуває душевні страждання у зв`язку із знищенням та пошкодженням її майна, вона змушена займатись організацією ремонтних робіт, звертатись за захистом своїх прав до суду. За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»- «... Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною першою ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення моральної шкоди, а тому суд вважає, що дана вимога підлягає до часткового задоволення і з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті вимог слід відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed