Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом до відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.05.2023 року дану справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. В обґрунтування позову позивач вказує, що 04.05.2020 року, транспортним засобом «Хонда» б/н яким керував [PERSON] скоєно ДТП, у результаті якого застрахований АТ «СК «ІНГО» автомобіль «Мерседес» д.н. [NUMBER] (договір страхування № 250598942.19), що належить ТОВ «Новус Україна», під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 25.06.2020 року винним у даному ДТП визнано [PERSON] ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури № 4362 від 06.05.2020, відповідно до страхового акту № 2530256 від 15.05.2020 року, було сплачено в сумі 25305 грн. 98 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8193 від 20.05.2020 року. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу на момент ДТП не була застрахована. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 25305 грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 13 липня 2023 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився подав клопотання в якому зазначив, що позов підтримує, просить провести розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання так і через публікацію на сайті судової влади. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 04.05.2020 року о 8 год. в м.Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Хонда» по пр.-ту Бандери в м.Києві навпроти будинку 24-Б, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» д.н. [NUMBER] , що належить ТОВ «Новус Україна» під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як убачається з матеріалів справи на час ДТП існував договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності , водія та пасажирів від нещасних випадків № 250598942.19, укладений між ПрАТ «АСК «Інго Україна», яка змінила назву на АТ «СК «ІНГО» та Новус Україна ТОВ. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу « Мерседес» д.н. [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури № 4362 від 06.05.2020 року, відповідно до страхового акту № 2530256 від 15.05.2020 року, було відшкодовано в розмірі 25305 грн. 98 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8193 від 20.05.2020 року. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу на момент ДТП не була застрахована. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову, як і не подано відзив на позов, а тому суд постановлює рішення з урахуванням ч.8 ст.178 ЦПК України. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 25305 грн. 98 коп. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684 грн. який на підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved