Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 2 вересня 2011 року у Літогощенській сільській раді Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 04. Позов обґрунтовується тим, що 2 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. З 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і їхні шлюбні відносини фактично припинені. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому й заявлено позов до суду. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Крім того, позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу про розірвання шлюбу та висловила думку про залишення їй теперішнього прізвища « [PERSON] », а відповідач [PERSON] - визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 2 вересня 2011 року сторони уклали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] і [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбне життя сторін не склалося, обоє з подружжя бажають розірвання шлюбу і заперечують проти надання строку для примирення. Дитина проживає з матір`ю [PERSON] і спору щодо її місця проживання немає. Положенням ч. 2 ст. 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 536,80 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, - в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved