Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості розмірі 12 549 грн. 60 коп. та витрат з оплати судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 874214761 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 6 300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 30 днів. Позивач своє зобов`язання по перерахуванню кредитних коштів виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду [PERSON]. 18.11.2022 року відповідно до розпорядження № 332 від 17.11.2022 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з смертю судді [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу не були врученні та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою за закінченням строку зберігання, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Як встановлено матеріалами справи, 05.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 874214761 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 6 300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 30 днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,66 % від суми кредиту за кожний день користування. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 6 300,00 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 5069 від 05.11.2019 року, наявного в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, встановлено, що сторони дійсно уклали кредитний договір, в письмовій формі, тобто з додержанням вимог закону. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст.526 ЦК України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 05.12.2019 року строк платежу за Договором закінчився, а відповідач не виконав своїх зобов`язань, а саме:не повернув кредит, не сплатив проценти. Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, станом на 25.02.2020 сума заборгованості складає 12 549 грн. 60 коп., з яких: сума кредиту складає 6 300 грн. 00 коп., сума заборгованості по процентам в розмірі 3 137 грн. 40 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 3 112 грн. 20 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов`язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved