Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] , 05.04.2023 року, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3636003391/362252 від 13.01.2021 року в загальній сумі 21917,50 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованість за відсотками в сумі 16417,50 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обгрунутвання позовної заяви представником позивача зазначено, що 13.01.2021 року відповідач із первісним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» уклав кредитний договір № 3636003391/362252. 08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21917,50 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованість за відсотками в сумі 16417,50 грн.. Станом на момент подачі позовної заяви виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи неодноразово\~повідомлявся. Судові повістки повертаються до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» та «відповідач відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02.10.2023 року, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне. Між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» 13.01.2021 року укладено кредитний договір № 3636003391/362252. Як вбачається з Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3636003391/362252 укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , відповідачу було видано ТОВ «ГОУФІНГОУ» кредит у сумі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,45 % від суми кредиту за кожний день користування, строком дії на 30 днів, тобто до 11.02.2021 року. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюватиметься відповідно до Графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Так, відповідно до графіку сукупна вартітсь кредиту склала 5500 грн сума кредиту, сума нарахований відсотків 4042,50 грн, всього 9542,50 грн. Відповідно до ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно частини першої\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої, другої\~\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини пешої\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами\~ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» 13.01.2021 року укладено кредитний договір № 3636003391/362252, зазначений договір укладений в електронній формі з проставленням електронного підпису. Згідно з\~статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до\~статті 1055 Цивільного кодексу України. 08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21917,50 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованість за відсотками в сумі 16417,50 грн. Згідно з\~наданим позивачем\~розрахунком,\~заборгованість відповідача\~за вказаним\~кредитним договором\~станом на\~28\~лютого 2023\~року становить\~21917,50\~грн.,\~яка складається\~із:\~ заборгованості за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованість за відсотками в сумі 16417,50 грн. Оцінюючи в сукупності наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором в якості доказу, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, зважаючи на що утворилася заборгованість за кредитним договором, а тому наявні правові підстави для задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5500,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 16417,50 грн., то вимоги підлягають частковому задоволенню. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Підписаний відповідачем договір містить фіксовану процентну ставку за користування кредитом, що означає узгодження процентної ставки в розрахунку 2,45 % процентів на добу, а також строк дії договору 30 днів до 11.02.2021 року, відповідно до якого сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 4042,50 грн. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. За таких обставин, суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок суми заборгованості з урахуванням процентів, що продовжували нараховуватись за межами строку дії укладеного кредитного договору та вважає, що вимоги позовної заяви в частині стягнення процентів за користування кредиту підлягають частковому задоволенню в частині суми процентів визначеної в Додатку №1 до договору. Згідно п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~\~суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривні, за заявлені позовні вимоги на загальну суму 21917,50 гривень, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог на загальну суму 9542,50 гривень, тобто з урахуванням наведеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1168,57 грн, пропорційно задоволеним вимогам (9542,50 х2684/21917,50).

Outcome: partial