Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

АТ «Сенс Банк» 07 липня 2023 року засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 19 липня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 18 грудня 2019 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631326330, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 200\~000 грн. строком на 5 років, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 35,99 % річних, комісію у розмірі 5 % від загальної суми заборгованості. Рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 12 серпня 2022 року найменування позивача змінено на «Сенс Банк», зміни про що було внесено 30 листопада 2022 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 22 січня 2023 року за кредитним договором складає 35 039 грн. 26 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 35\~039 грн. 26 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20\~419 грн. 43 коп., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 13\~453 грн. 11 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 18 грн. 98 коп., заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 1\~147 грн. 74 коп., а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2019 року між АТ «Альфа Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 631326330, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві позичальникові кредит зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 200\~000 грн. строком на 5 років, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 35,99 % річних, комісію у розмірі 5 % від загальної суми заборгованості, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 4-6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів і комісії за кредитним договором № 631326330 від 18 грудня 2019 року, внаслідок чого станом на 18 січня 2023 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 35 039 грн. 26 коп. (а.с. 8). 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було ухвалено рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 08 травня 2023 року АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача (а.с. 17) досудову вимогу від 25 квітня 2023 року про виконання зобов`язань по кредитному договору (а.с. 14), яку [PERSON] залишено без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 631326330 від 18 грудня 2019 року у розмірі 35\~039 грн. 26 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20\~419 грн. 43 коп., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 13\~453 грн. 11 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 18 грн. 98 коп., заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 1\~147 грн. 74 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 37 723 грн. 26 коп. (35 039 грн. 26 коп. + 2\~684 грн. = 37 723 грн. 26 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved