Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

30 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] , тривалістю у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована на території Російської Федерації. За життя мати склала заповіт, посвідчений нотаріусом міста Стара Русса і Старорусського району Новгородської області, яким, зокрема призначила свою доньку [PERSON] спадкоємцем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, дізналась про нього лише на початку червня 2017 року після отримання листа від нотаріуса із російської федерації. Коли вона звернулась до державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за місцезнаходженням заповіданої квартири за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини під час звернення з відповідною заявою. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від представника Київської міської ради до суду надійшов відзив, в якому він просить розглянути справу без їх участі, рішення ухвалити у відповідності до норм чинного законодавства. Третя особа Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора представника в судове засідання не направила, скерувала до суду лист з проханням розглядати справу без участі представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.11.2016 року Відділом РАЦС Старорусського району комітету РАЦС та ОЗДМС Новгородської області. Родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.1952 року, виданим Черняхівським міським бюро РАЦС Калінінградської області. 20 березня 2007 року [PERSON] склала заповіт [NUMBER], який посвідчений нотаріусом міста Стара Русса і Старорусського району Новгородської області Даниленко І.Л. за реєстровим № 934, відповідно до якого на випадок смерті заповіла, зокрема квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , своїй доньці [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що листом спадкоємцю за вихідним № 330 від 15.05.2017 року, складеного на ім`я [PERSON] нотаріусом міста Стара Русса і Старорусського району Новгородської області Даниленко І.Л., позивачку повідомлено про заведення спадкової справи № 68/2017 на території Російської Федерації після померлої [PERSON] та про необхідність подачі заяви для отримання належної долі спадщини. Одночасно з цим у змісті цього листа нотаріусом констатовано, що на час його отримання позивачем буде пропущений строк для прийняття спадщини. Із пояснень позивача, викладених у позові, слідує, що позивач дізналась про наявність заповіту на її користь лише на початку червня 2017 року після отримання вищевказаного листа. Таким чином, про існування складеного на її ім`я заповіту, позивачу стало відомо після спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. 09.06.2017 року [PERSON] звернулась до Чотирнадцятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заведено спадкову справу № 340/2017. З урахуванням дати смерті [PERSON] - [INFO] , строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 15 травня 2017 року, а позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом 09.06.2017 року, тобто пропущений строк є незначним. Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. № 3845/02-31 від 09.11.2021 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та критерієм для застосування частини третьої статті 1272 ЦК України, тобто визнання поважності обставин, через які спадкоємець за заповітом вчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно також враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 133/1880/18 (провадження № 61-12000ск19), від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18) та інших, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що вона не змогла своєчасно використати своє право на звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Ці пояснення узгоджуються зі змістом доказів, які долучені позивачем до позову. Вказані докази узгоджуються з іншими матеріалами справи, не суперечать їм, не заперечуються і не спростовуються іншими учасниками справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved