Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

29 серпня 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.08.2012 року [PERSON] було підписано заяву б/н, згідно якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 37000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач взяв на себе зобов`язання повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити проценти за його користування. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються та станом на 11.06.2023 року має заборгованість в розмірі 46520,50 грн., яка складається з: 37613,04 грн. - заборгованість за кредитом та 8907,46 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою від 30.08.2023р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який письмовим клопотанням просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 02.10.2023р. подав до суду письмову заяву в якій вказав, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Справу просив розглянути без його участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк», з метою отримання банківських послуг. Того ж дня відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підставі даної заяви, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Згідно довідки, наданої АТ КБ «Приват Банк», [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна» та кредитну карту «Універсальна Gold», термін дії останньої з яких закінчився в липні 2023р. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, вбачається збільшення кредитного ліміту відповідачу, розмір якого з 18.12.2020р. було встановлено в сумі 37000,00 грн. З 20.01.2023р. кредитний ліміт анульовано. Випискою за договором б/н за період 22.05.2017 по 22.06.2023р. підтверджується використання кредитних коштів [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджується, що після укладення договору з відповідачем, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.3.3, відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, згідно п.п. 2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно п. 2.1.12.7.2, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 46520,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення суми кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів. Крім цього, суд враховує положення п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, яким передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої та четвертої\~статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зміст заяви відповідача свідчить про те, що [PERSON] повністю визнає пред`явлені до нього вимоги та не заперечує щодо стягнення з нього кредитної заборгованості в заявленій позивачем сумі. Частиною шостою\~статті 263 ЦПК України\~передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням обставин справи та повного визнання [PERSON] позову, що не суперечить вимогам законодавства та інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved