Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з\~\~\~\~\~\~ [PERSON] аліменти на своє навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дгя подачі позову і до закінчення нею навчання. Ухвалою судді від 30 травня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовільнити. Пояснила, що вона навчається на денній формі навчаня за контрактом у Навчально науковому інституті економіки і права Черкаського національного університету ім.. Б. Хмельницького та за її навчання сплачує її мати [PERSON] . Вказала суду на те, що її баько [PERSON] сплачував аліменти на її утримання до 18 річччя через ограни ДВС. Після досягнення нею 18 років батько не бажає добровільно надавти їй допомогу на навчання, а тому вона змушена звернутись із даним позовом до суду. Відповідач в судове засіданні відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача, адвокат Шкарупа Т.С. в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення на позов мотивувала тим, що до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. Після того, як донька почала навчання у вищому навчальному закладі він продовжив допомогти доньці добровільно та передава кошти [PERSON] в 2020 2021 року 11600 грн., в 2021 2022 8700 грн. Таким чином твердження позивачки про те, що він добровільно не надає допомогу не відповідає дійсності. Крім того зазначила, що у відповідача на утриманні є інша дитина, яка народилась від другого шлюбу з [PERSON] [PERSON] . Оскільки дружина відповідача здійснює догляд за малолітньою дитиною то немає змоги працювати, а тому відповідач повністю утримує як дружину так і доньку від другого шлюбу. Представниця відповідача наголосила на тому, що позивачка не надала до суду доказів, що відповідач працює та має дохід, а відповідно і має змогу надавати допомогу на навчання доньці [PERSON] . Крім іншого представниця відповідача взаказала на те, що донька відповідача аріна вийшла заміж чоловік її є працездатним та повинен утримувати свою дружину. Таким чином відповідач вважає, що обов`язок по утриманню позивачки, відповідно до ст. 75 СК України лежить на її чоловікові, а не на батькові. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивачка по справі є її та відповідача донькою. Донька вступила на навчання до вищого навчального закладу, а тому потребує матеріальної допомоги, яку надає вона самостійно. Зазначила, що відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу доньці, а тому вона і звернулась до суду з метою отримання допомоги від свого батька. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін,\~ вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до частини першої статті 198 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 183 цього Кодексу. Частиною першою та другою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2003 року вбачається, що позивач по справі [PERSON] є донькою відповідача по справі [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького з терміном навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Даний факт підтверджується довідкою виданою Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького № 494 від 22 березня 2023 року. Крім того факт навчання позивачки на платній основі підтверджується також копіями договорів про надання платної освітньої послуги від 11 вересня 2020 року та 11 вересня 2020 року, додатковою угодою до договору № 143 про надання платної освітньої послуги. З наданих позивачкою до суду доказів, а саме Форми ОК 5, довідки № 04-25/257 довідки № 215, відомостей з доходів № 2304-23-0142 вбачається, що позивачка\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] не працює та із доходу має лише соціальну допомогу на дитину. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд приймає до уваги всі подані сторонами докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Позивачка [PERSON] , як на підставу для подання позову зазначає те, що вона навачається у закладі вищої освіти та її мати несе витрати на її утримання. Зокрема зазначила, що мати сплачує витрати на начання, харчування, проїзди, витрати на придбання засобів гігєни, купівлю канцелярських виробів необхідних для навчання та інші необхідні на навчання речі. Вказує позивач і на те, що вона намагалась добровільно вирішити питання про оплату навчання із своїм батьком відповідачем по справі, однак він не погодився та не надає їй допомоги, а тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом. Відповідач заперечував проти позову у повному обсязі, обґрунтувавши заперечення тим, що він має на утриманні дружину та доньку, а також тим, що позивачка по справі вийшла заміж, а тому він не повинен нести витрати по її утриманню. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 жовтня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у відповідача народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 2016 року. З витягу № 2037 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останній у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє позивачку можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на\~ власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Суд враховує при визначенні частки аліментів і надані представником відповідача пояснення та докази не можливості їх сплати у вказаному позивачкою розмірі. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що він надавав добровільно допомогу доньці на навчання та передавав кошти [PERSON] , яка здійснювала оплату за навчання. Однак доказів надання таких коштів відповідачем до суду не надано. Окрім того, суд не бере до уваги посилання відповідача, як на підставу для відмови у позові і той факт, що його донька, позивачка по справі, вийшла заміж, а тому він не повинен її утримувати. Суд зазначає, що Сімейний кодекс України вказує на те, що якщо повнолітня дочка,\~ продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батько зобов`язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Таким чином законодавство не містить виключення для сплати аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у разі якщо вона одружилась чи вийшла заміж, тому посилання відповідача у цій частині, є неогрунтованими та не беруться до уваги судом. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє навчання у розмірі 1/4 частин всих видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею 23- х річного віку. Відповідач позовні вимоги не визнав повністю. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має вік більше 18 але менше 23 років, після закінчення загальноосвітньої школи продовжила навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим перебуває під опікою матері [PERSON] . Основний тягар по її утриманню несе її мати [PERSON] , дбає про підвищення освітнього рівня та здобуття професії донькою, забезпечення предметами першої необхідності для здійснення навчання. Надані позивачкою [PERSON] квитанції підтверджують факт сплати її матірю [PERSON] коштів за навчання в ЧНУ ім. Б. Хмельницького в м. Сміла, Черкаської області. Враховуючи вище викладене суд, не вбачає неможливості або обмеження відповідача у здійсненні свого обов`язку по утриманню доньки, однак враховуючи, що позивачкою не доведено саме той розмір витрат на навчання, які вона просить стягнути з відповідача на своє навчання та доведення відповідачкем своїх заперечень щодо наявності на утриманні дружини та малолітньої доньки,\~ приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини всих видів її заробітку (доходу), починаючи з 26 травня 2023 року і до закінчення донькою навчання, але не більш як до досягнення нею 23- річного віку. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~\~\~\~\~\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З врахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги позивачки частково доведеними, відтак такими, що підлягають до часткового задоволення. Розмір аліментів у розмірі по 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Ч. 1 ст. 191 СК України вказує на те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З штампу суду вбачається, що [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом 26 травня 2023 року, відповідно саме з цієї дати слід проводити стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved