Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

[PERSON] 28.08.2023р. звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, мотивуючи заяву тим, що вона [PERSON] , являється спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] 06.12.2005 року склала заповіт в користь [PERSON] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням. [PERSON] являлася власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1989р.Однак, в даному свідоцтві було допущено помилку в написанні прізвища власника. Прізвище [PERSON] було записано, як « [PERSON] ».Таким чином, у свідоцтві про право власності на будівлі допущена помилка в написанні прізвища власника. [PERSON] проживала в житловому будинку [ADDRESS] , разом з нею в даному проживала і заявниця. З викладеного вище вбачається, що через різне написання прізвища її бабці у різних документах у неї виникли проблеми у підтвердженні належності документів саме їй. Оскільки, бабця вже померла, що підтверджено відповідними документами то встановлення такого факту можливе лише в судовому порядку. В судове засідання заявник не з`явився, однак 06.10.2023р. подав заяву, просив про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи Куликівської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва. Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. [PERSON] 06.12.2005 року склала заповіт в користь [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно заповіту від 06.12.2005р. [PERSON] зробила заповідальне розпорядження в користь [PERSON] , яка змінила прізвище на Дрізд, внаслідок одруження із [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] являлася власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1989р. Однак, в даному свідоцтві було допущено помилку в написанні прізвища власника. Прізвище [PERSON] було записано, як « [PERSON] ». Таким чином, у свідоцтві про право власності на будівлі допущена помилка в написанні прізвища власника. [PERSON] проживала в житловому будинку [ADDRESS] , разом з нею в даному проживала і заявниця [PERSON] . Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що у вищеозначеному правовстановлюючому документі допущено помилку при зазначенні прізвища спадкодавця і така не може бути виправлена шляхом внесення змін до правовстановлюючого документу, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved