Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У лютому 2023 року позивач ТОВ "Новобудова" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2020 року по 01 січня 2023 року в розмірі 23 589, 59 грн, 3% річних від простроченої суми за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 1256,65 грн, індекс інфляції від простроченої суми за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 4 715,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №31 від 21.08.2004 року та АВІЗО № 222 від 01.11.2004 року житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ «Новобудова». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у багатоквартирному будинку на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 року. У будинку, в тому числі і квартирі [ADDRESS] позивачем безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, чим спричиняють збитки заявнику. Період заборгованості протягом якого у відповідача утворилась заборгованість перед ТОВ «Новобудова» починається з 01.10.2020 року по 01.01.2023 року, розмір якої згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги становить 23 589,59 грн. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.01.2021 року з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ "Новобудова" суму основної заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2017 року по 01.10.2020 року в розмірі 27 271, 76 грн, отже позивач вже неоднократно звертався до суду з приводу стягнення з відповідача заборгованості. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 35-36). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39). Представник позивача Яценко Т.Ю. в судовому засідані позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав, вказаних в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , але у вказаній квартирі проживає чоловік і саме він не сплачує за комунальні послуги, у зв`язку з чим утворюється заборгованість. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №31 від 21.08.2004 року та АВІЗО № 222 від 01.11.2004 року житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ «Новобудова» (а.с. 11, 12). [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С. за реєстровим №5628, реєстраційним посвідченням № 035825 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 03.12.2007 року, витягом з державного реєстру правочинів № 5002801 від 22.11.2007 року (а.с. 13, 14, 15). 01.06.2020 року між ТОВ "Новобудова" та в особі директора Гончаренка А.І., що діє на підставі статуту та власниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що діють на підставі протоколу зборів співвласників квартирного будинку від 02.10.2019 року укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та додаткову угоду № 1 до договору № 125 від 01.06.2020 року (а.с. 16-22). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Таким чином, відповідачка була та є споживачем житлово-комунальних послуг. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, 02 березня 2018 року в справі №915/89/16, 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц / провадження № 14-280цс18/ які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом. В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги вносить не в повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «Новобудова» заперіод з 01 жовтня 2020 року по 01 січня 2023 року складає 23 589, 59 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 1256,65 грн, індекс інфляції від простроченої суми за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 4 715,95 грн. Відповідач, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів сплати заборгованості не надала, свій розрахунок заборгованості не запропонувала. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. Виходячи з того, що відповідач не вносила плату за надані житлово-комунальні послуги вчасно та у повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved