Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до розписки від 04.07.2022 [PERSON] отримав від [PERSON] в борг кошти в сумі 4000 доларів США та зобов`язався повернути борг протягом року, тобто до 04.07.2023. Проте станом на 07.08.2023 борг не повернуто. Позивач посилається на те, що розписка є договором позики, оскільки в ній вказані всі умови, в тому числі істотні, що притаманні договору позики. Таким чином сума боргу відповідача за розпискою станом на дату звернення з позовом складає 4000,00 доларів США основного боргу та 10,85 доларів США 3% річних за борговими зобов`язаннями в іноземній валюті. З огляду на зазначене позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 4000,00 доларів США та 10,85 доларів США 3 % річних. Судові витрати просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що дійсно брав кошти у позивача в борг та писав розписку. Також зазначив, що він зобов`язується повернути позичені кошти, наразі його автомобілі на продажі, відразу після його продажу поверне кошти позивачу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, заслухавши доводи сторін, з огляду також на визнання позову відповідачем, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 04.07.2020 сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 4000 доларів США терміном на один рік (а.с.9). Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини регулюються ст. 526, 1046-1050 ЦК України. Відповідно до вимог ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. За частиною 2 цієї статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст.\~1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, даючи правову оцінку розписці, написаної [PERSON] 04.07.2022 в контексті ст. 1046-1050 ЦК України, суд уважає, що вказана розписка є договором позики, оскільки в ній указані всі умови, в тому числі істотні, що притаманні договору позики. Зокрема, у договорі вказані його сторони: [PERSON] - позикодавець, [PERSON] - позичальник; предмет договору - грошові кошти; сума договору 4000 доларів США; порядок повернення позики та строки, до яких необхідно повернути суми позики через один рік, тобто 04.07.2023. Виходячи із встановлених обставин, наданих доказів і вимог матеріального закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення боргу за договором позики від 04.07.2022 є обґрунтованими та доведеними, тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути борг за договором позики у розмірі 4000 доларів США. Розглянувши вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних за весь період прострочення суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки позика є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору позики про своєчасне повернення позики настають наслідки, передбачені ч. 1 ст. 1050, ст. 625 ЦК України. Судом перевірені розрахунки позивача в частині нарахування 3% річних, вони є вірними, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути три відсотки річних за договором позики від 04.07.2022 в розмірі 10 доларів США 85 центів. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає борг за договором позики від 04.07.2022 в сумі 4000 доларів США та три відсотки річних в сумі 10 доларів США 85 центів, а всього необхідно стягнути 4010 доларів США 85 центів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1466грн 72 коп, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved