Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), просить поновити термін на оскарження постанови про обмеження його у праві керування транспортними засобами, яка була винесена 18.02.2019 року, визнати неправомірними дії державного виконавця, [PERSON] , який виніс зазначену постанову та скасувати цю постанову. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Зазначає, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.04.2003 року з нього проводилося стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . 27.07.2017 року внаслідок загального захворювання йому призачена пенсія по інвалідності ІІІ групи. Про призначену йому групу інвалідності він повідомив державного виконавця Макаренка К.Г. 20.07.2023 року під час розгляду в Олександрійському міськрайонному суді адміністративної справи він дізнався про те, що відносно нього винесена оскаржувана постанова. Підставою для винесення постанвои є існування боргу по виконавчому листу в сумі 83482 грн. 41 коп. Також йому відомо, що з його пенсії з 01.03.2023 року проводиться стягнення аліментів на підставі постанови Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.01.2021 року. Вважає, що заборгованість виникла не з його вини, оскільки пенсія йому була призначена 27.07.2017 року, а відрахування з неї почали здійснювати лише 01.03.2021 року. Оскаржити постанову про обмеження його у праві керування транспортними засобами своєчасно він не міг, оскільки не знав про її існування, але наявність цієї постанови перешкоджає йому у працевлаштуванні, тому що за своєю основною та єдиною спеціальністю він є водієм. Тому, вважає, що відповідач діяв неправомірно, оскільки позбавив його законного джерела засобів для існування. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник відповідача скористався своїм правом на заперечення, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Пояснив, що виконавець діяв у межах чинного законодавства України, у відповідності до вимог ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, оскільки сукупний розмір заборгованості позивача щодо сплати аліментів перевищував суму відповідних платежів за шість місяців. Про застосування таких заходів позивача було повідомлено належним чином. Оскарження дій державного виконавця щодо накладення тимчасових обмежень здійснюється у іншому порядку, ніж обрано позивачем, а саме шляхом подання скарги на дії чи бездіяльність виконавця. Після повного погашення заборгованості по аліментах, державним виконавцем буде знято тимчасові обмеження. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2003 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.02.2019 року, яка винесена державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Макаренко К.Г., в ході виконання виконавчого листа № 2-371/03, виданого 10.04.2003 року встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів становить 83482,41 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Згідно з копією довідки № 463/04 від 05.07.2023 року, виданої КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрії» Олександрійської міської ради, [PERSON] призначений інвалідом ІІІ групи з/з з 2017 року, щорічно проходить перекомісію, останній переогляд 30.05.2023 року, группу продовжено до 30.06.2024 року. ОЦІНКА СУДУ У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно дост. 15 Закону України «Про виконавче провадження`сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Як встановлено судом [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-371/03 про стягнення аліментів. Звертаючись з позовом до суду, боржник посилався на те, що має заборгованість по сплаті аліментів. Стверджує, що заборгованість виникла із незалежних від нього обставин. Проте, позивачем не надано жодних доказів того, що існують підстави, які не враховані державним виконавцем при винесенні постанови про накладення тимчасового обмеження. Заборгованість щодо сплати аліментів позивачем не оскаржувалася. Оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, яке на даний час перебуває на виконанні, тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами накладено державним виконавцем в порядку виконання вказаного рішення суду, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту його прав як сторони виконавчого провадження - шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченомурозділом VII ЦПК України. НОРМИ ПРАВА Відповідно п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Статтею 18 ЦПК Українивстановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Згідно ч.1ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України). Частиною 1статті 19 ЦПК Українивизначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed