Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

ТзОВ «ФК «Паріс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 57981 грн. 90 коп. та понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що 07 листопада 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано заяву-договір №0043900 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням заяви-договору відповідач акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 37373 грн. 74 коп. Строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія - 5% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви відповідач отримала платіжну картку, на яку 07 листопада 2019 року були зараховані кошти в сумі 37373 грн. 74 коп. Додатком №1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0043900 від 07 листопада 2019 року, визначаються складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором. 30 серпня 2021 між АТ «РВС Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги. Як вбачається з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС Банк» відступило ТзОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача на загальну суму 53670 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25679 грн. 73 коп., заборгованість за процентами -7435 грн. 42 коп., заборгованість за комісією - 20555 грн. 59 коп. Таким чином, станом на 28 липня 2023 року заборгованість відповідача перед ТзОВ «ФК «Паріс» становить 53670 грн. 74 коп. У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також нараховано 785 грн. 21 коп. 3% річних за період з 30 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року та 3525 грн. 95 коп. інфляційних втрат за період з 30 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Паріс», у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 57981 грн. 90 коп. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача [PERSON] одночасно з позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 25 серпня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 12 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року розгляд справи відкладено на 28 вересня 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 листопада 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано заяву-договір №0043900 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 37373 грн. 74 коп.. Строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія - 5% від суми наданого кредиту. Додатком №1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0043900 від 07 листопада 2019 року та підписаний відповідачем, визначаються складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором. Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та інші умови. Відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 37000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №3806 від 07 листопада 2019 року. Статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого договору на таких умовах. 30 серпня 2021 між АТ «РВС Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «РВС Банк» передає ТОВ «ФК «Паріс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Паріс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30 серпня 2021 року до договору про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Паріс» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 53670 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25679 грн. 73 коп., заборгованість за процентами -7435 грн. 42 коп., заборгованість за комісією - 20555 грн. 59 коп. Відповідно до вищевказаного договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «ФК «Паріс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Станом на 28 липня 2023 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Паріс» за кредитним договором №0043900 від 07 листопада 2019 року склала 53670 грн. 74 коп., з яких: 25679 грн. 73 коп. заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами -7435 грн. 42 коп., заборгованість за комісією - 20555 грн. 59 коп., 785 грн. 21 коп. 3% річних за період з 30 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року та 3525 грн. 95 коп. інфляційних втрат за період з 30 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. 31 серпня 2023 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлялася вимога про усунення порушення кредитного зобов`язання за договором №0043900 від 07 листопада 2019 року протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги. Положеннями ч.2 ст.625 ЦК України\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №0043900 від 07 листопада 2019 року, яка складається з основної заборгованості по кредиту, нарахованим відсоткам, комісії, 3% річних та інфляційних витрат. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн. 20 коп.

Outcome: approved