Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

8 серпня 2023 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» Бондар В.О., звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтувала тим, що 7 липня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 40685а2згфа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ). 6 вересня 2022 року о 13:40 в м. Львів, перехрестя вул. П.Панча - просп. В. Чорновола, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ); та автомобіля ВМW - Х5 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 40685а2згфа від 7 липня 2022 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 3022251522153748 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками). Згідно з Відповіддю НПУ № 3022251522153748 про ДТП та Постанови Радехівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2022 року (справа № 451/971/22), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 2.3.6, 16.11 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового-акту № АКХ3354306 від 23 вересня 2022 року, страхового акту № АКХ3493302 від 23 грудня 2022 року та умов Договору страхування №40685а2згфа від 7 липня 2022 року, розмір страхового відшкодування склав 60 041,48 грн. (шістдесят тисяч сорок одна гривня 48 копійок), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно із Заявою страхувальника на СТО та платіжних доручень № 917387 від 26 вересня 2022 року, № 939086 від 27 грудня 2022 року. Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 40685а2згфа від 7 липня 2022 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Розрахунок розміру страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 60 041,48 грн - 2 932,50 грн = 57 109,48 грн. 60 041,48 грн - вартість відновлювального ремонту MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ) відповідно до рахунку № 1658 від 12 вересня 2022 року, ремонтної калькуляції до рахунку та акту виконаних робіт № 103 218 від 30 грудня 2022 року; 2932,50 грн. - франшиза згідно договору страхування, п. 10. Оскільки відповідно до п. 10.2.4. Договору страхування № 40685а2згфа від 7 липня 2022 року немає підстав для застосування франшизи, була здійснена доплата в розмірі 2 932,50 грн., відповідно до платіжного доручення №939086 від 27 грудня 2022 року, про що зазначено в розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № АКХ3493302 від 23 грудня 2022 року. Отже, було здійснено перерахунок суми страхового відшкодування, виплаченого Позивачем: 57 109,48 грн + 2 932,50 грн = 60 041,48 грн, де: 57 109,48 грн - сума сплаченого страхового відшкодування; 2 932,50 грн - доплата франшизи відповідно п. 10.2.4 договору. Страхове відшкодування було розраховано та сплачено відповідно до рахунку; виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. 25.26 Закону України «Про страхування», позивач вважає, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. У зв`язку з вищенаведеним, просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 19 276,48 грн (дев`ятнадцать тисяч двісті сімдесят шість гривень 48 копійок). шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень 00 копійок) (а.с.1-7). Ухвалою судді від 5 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.57-58). Представник позивача Бондавр В.О. у судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, також позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечили щодо ухвалення заочного рішення (а.с.61). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Відповідач [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, хоч згідно поштового трекінгу про дату, час та місце розгляду справи повідомлений (а.с.64). Згідно із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що 6 вересня 2022 року о 13:40 у м. Львів, перехрестя вул. П. Панча - просп. В. Чорновола, з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), та автомобіля ВМW - Х5 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ). Вказані вище обставини установлені Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2022 року, яка набрала законної сили 10 жовтня 2022 року. Цією Постановою відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклпдено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (а.с. 14-14 зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у Постанові судді Радехівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2022 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду цієї справи. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВМW - Х5 (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ НАСК «Оранта» згідно з полісом № АТ2671935 (Відповідь НПУ № 3022251522153748 про ДТП та роздруківка з бази МТСБУ щодо полісу АТ2671935, а.с. 13, 32). 7 липня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 40685а2згфа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ) (а.с. 26-30). Згідно з п.24.1. Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені в п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п. 34.1 та п. 34.2 Договору в результаті настання страхового випадку. Відповідно до п.п.25.1.3 п.25.1. Договору, Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 28 Договору. Порядок визначення розміру збитку та умови виплати страхового відшкодування регулюється розділом 28 Договору. 26.01.2021 був складений Акт огляду транспортного засобу MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ), яким встановлено пошкодження автомобіля та їх характер (а.с.23). Згідно з Актом виконаних робіт ТОВ «Велет Авто» №103 218 від 30 грудня 2022, вартість виконання робіт з ремонту транспортного засобу MITSUBISHI - АSХ (д.р.н. [NUMBER] ), складає 60 041,98 грн з ПДВ (а.с.22). 30.01.2021 та 19.03.2021 АТ «СК «АРКС» було складено Страхові Акти №АRX3354306 та №АRX3493302, згідно з якими прораховано суми страхового відшкодування, які необхідно виплатити [PERSON] , а саме: 57109,48 грн. (страхове відшкодування) та 2 932,00 грн. (страхове відшкодування) (а.с.15, 17). У матеріалах справи також знаходиться розрахунки страхового відшкодування (а.с.16, 18). Відповідно до платіжного доручення №917387 від 26.09.2022 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 57 109,48 грн (а.с.10). З платіжного доручення №939086 від 27.12.2022 видно, що ПАТ «Страхова компанія «АРКС» сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2 932,00 грн (а.с.10 зворот). 14.12.2022 позивач звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/010667/3. 20.01.2023 позивач повторно звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/010667/3. ПАТ НАСК «Оранта» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 40 765,00 грн, що видно з Платіжної інструкції №4206 від 23 січня 2023 року та Платіжної інструкції №11060 від 2 березня 2023 року (а.с. 35, 35 зворот). ПАТ НАСК «Оранта» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових, що підлягають заміні - 49% з урахуванням франшизи, яка згідно з Полісом № АТ2671935 становить 1 500,00 грн та сплачено 40 765,00 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить: 60 041,48 грн. - 40 765,00 грн. = 19 276,48 грн. 29 березня 2023 року ПАТ СК «АРКС» звернулося до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначено, що ПАТ «НАСК «Оранта», було відшкодовано АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 42 224,79 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 27 898,58 грн., яка підлягає стягненню з нього як винуватця ДТП (а.с. 9, 9 зворот). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності (ст. 980 ЦК та ст. 4 Закону України «Про страхування»). За правилами ст. 999 ЦК України і статей 6,7 Закону України «Про страхування» за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами статті 1191 ЦК України. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. З огляду на це, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора, до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 40685а2згфа від 7 липня 2022 року перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування у розмірі 60 041,48 грн, до нього в порядку та на умовах передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована, ПАТ НАСК «Оранта», як страхувальник винної особи, в порядку ст. 979 ЦК України, здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику потерпілої сторони в межах страхового ліміту в розмірі 40 765,00 грн, з [PERSON] потрібно стягнути різницю між сумою виплаченого страховиком потерпілої сторони страхового відшкодування на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та сумою виплаченого страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, в межах страхового ліміту, тобто 19 276,48 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved