Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

01 липня 2020р. Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі: АТ «Харківобленерго»), звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] (далі: відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 3696, 78 грн., що утворилась за періоди з 27.06.2017 по 31.12.2018. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач проживає в кв. [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. Між позивачем та відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі публічного договору. Відповідачем не проведено сплату за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 3696,78 грн., що наносить матеріальний збиток АТ «Харківобленерго». 02.07.2020 ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу направлено за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Зважаючи на положення ст. 32 ЦПК України, 05.10.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова спрощене позовне провадження у справі відкрите. 22.11.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наявність пільги в розмірі 100% знижки плати за користування комунальними послугами як особи з інвалідністю війни 2 групи. Вказав, що позивач зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору шляхом урахування пільги відповідно до Закону №3551-ХІІ, вимог ЦК не виконує. Представник позивача позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві та поясненнях, належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, причину неявки не сповістив. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 10.08.2006р. між позивачем та відповідачем укладений договір про користування електричною енергією. Пунктом 1 означеного Договору передбачено, що за цим договором Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1, 3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 16 Договору, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, зумовлений у платіжному документі. У разі неотримання платіжного документу, виписаного Енергопостачальником, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Пунктом 11 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або іншому об`єкті письмово повідомити Енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. При зміні тарифів (цін) Енергопостачальник зобов`язаний довести до відома Споживача письмово, або через засоби масової інформації, письмовим повідомленням та в місцях оплати за електричну енергію нові величини тарифів не пізніше ніж за п`ять днів до їх запровадження (п. 17 Договору). Згідно з п. 21 Договору взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством. Відповідно до п.28 цього Договору він укладений на три роки з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Надалі, у зв`язку з укладенням вищезазначеного Договору, на ім`я відповідача за адресою [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, позивач прийняв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов`язалась оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Заборгованість відповідача за спожиту електроенергію станом на 31.12.2018 р. склала 3 696, 78 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком та довідкою абоненту, наданою позивачем. Також судом встановлено, що відповідач є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війні, про що свідчить безтермінові посвідчення серії [NUMBER] від 29.03.2002 та серії [NUMBER] від 09.11.2016 року видані Київським УП та СЗН м. Харкова. Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської області листом № 2165-03 від 02.03.2021 повідомило позивача, що відповідач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як особа з інвалідністю 2 групи - 1 категорії, та як особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни за зареєстрованим місцем проживання з 09.11.2016 р. і по теперішній час. Надання пільг на житлово-комунальні послуги за період з липня 2017 рр. по грудень 2018 р. надавались відповідачу за зареєстрованим місцем проживання за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом на надання пільг на житлових субсидій населенню. Як вбачається з довідки, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спірні правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, іншими нормативно-правовими актами України та договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію, яка утворилась за період з 27.06.2017 р. по 31.12.2018р., у розмірі 3 696, 78 грн. Посилання відповідача на відсутність заборгованості у зв`язку з оформленою пільгою є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки означеною пільгою він користуються за зареєстрованим місцем проживання, одночасне надання пільг за зареєстрованим та фактичним місцем проживання суперечить чинному законодавству. Також суд не бере до уваги доводи відповідача щодо недоведеності його користування електроенергією за адресою: [ADDRESS] , з огляду на наступне: Пунктом 29 Договору про користування електричною енергією передбачено, що Договір може бути розірваний достроково у разі зміни споживачем місця проживання та припинення користування електричною енергією. Доказів, що відповідачем розірваний вищезазначений договір матеріали справи не містять. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим з держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь позивача підлягає стягненню 2 102 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого товариством за подання позову.

Outcome: approved