Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

24 серпня 2023 року [PERSON] з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовано позов тим, що позивачу на підставі рішення адміністрації ЗАТ ВТФ «Сіверянка», як працівнику цього підприємства, було видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] . Позивач вселилася в це житло та зареєструвала в ньому своє місце проживання. Однак, під час вселення в цю квартиру адміністрація ЗАТ ВТФ «Сіверянка» та ТОВ «Сівердім», яке на той час обслуговувало будинок, не повідомили про те, що в даній квартирі зареєстрована також і відповідач. На даний час будинок [ADDRESS] передано у власність громади м. Чернігова. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав, позивач не може оформити субсидію та несе додаткові витрати при сплаті комунальних послуг. Відповідач не є членом сім`ї позивача, ніколи в квартиру не вселялася, не проживала в ній та витрат на її утримання не несла, а тому наявні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позивач позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Представник третьої особи - Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, з використанням засобів поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . На даний час вказана квартира перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Чернігова. У даній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 23 серпня 2023 року № 6049, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 11). Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 22 серпня 2023 року, що підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , у присутності майстра відділу з експлуатації житлового фонду, елементів благоустрою і санітарного утримання будинків та прибудинкової території Комунального підприємства «ЖЕК 10» [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2016 року по теперішній час (а.с. 18). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Окремою категорією суб`єктів, чиє право на житло може бути визнане втраченим за наявності тих самих підстав, що і членів сім`ї наймача, є мешканці гуртожитку. Прийнятий у 2008 році Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» запровадив поділ гуртожитків на дві категорії: ті житлові приміщення, які підлягають приватизації, та ті, які призначені для тимчасового проживання. Оскільки на гуртожитки, що підлягають приватизації, поширюється правовий режим жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то до їх мешканців у разі їх відсутності більше шести місяців без поважних причин за позовом відповідної особи суд може застосувати положення Житлового кодексу України, які регулюють користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Так, згідно із частинами першою, другою статті 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Нормами частини першої статті 63 Житлового кодексу України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до частин першої, другої статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із частиною першою статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи норми законодавства, а також те, що відповідач більше шести місяців за місцем реєстрації не проживає, житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, беручи до уваги, що поважних причин відсутності відповідача за адресою її реєстрації при розгляді справи не було встановлено, а тому наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved