Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

19 травня 2023 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Карлаш І.А., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1152321 від 03.04.2023 року (а.с.13-14), звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 16 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис № 3461 про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 6592784 від 08 листопада 2019 року, укладеним з первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Вказаний напис вчинений з метою задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», який став правонаступником всіх прав і обов`язків за договором відступлення права вимоги № 47-МЛ від 20.02.2020 року за кредитним договором № 6592784 від 08 листопада 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 24954 грн. 00 коп. На підставі цього виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. було відкрито виконавче провадження серії ВП № 64636852. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при його вчиненні не перевірив безспірність вимог стягувача. Також позивач зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, що не відповідає положенням Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в частині переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 24954 грн. 00 коп. (з яких 24024 грн. - сума заборгованості; 930 грн. - плата за вчинення виконавчого напису). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі (а.с.18). У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце проведення судового засідання, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила (а.с.20, 23, 40). Представник позивача адвокат Карлаш І.А., будучи належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив(а.с.19, 24. 41). Разом з тим, при зверненні до суду з позовною заявою, представником позивача було подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.6). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» у судове засідання також не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив з викладеними запереченнями проти позову до суду не надав (а.с.22, 25, 29, 38, 42, 45). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., будучи належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання, до суду також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.28, 34, 35, 43, 47, 50). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А., будучи належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.21, 26, 27, 34, 37, 44, 46, 49). За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН та позивачем [PERSON] 08 листопада 2019 року був укладений кредитний договір № 6592784 (а.с.8). На підставі договору відступлення права вимоги № 47-МЛ від 20.02.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» став правонаступником всіх прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН, та набуло право грошової вимоги відносно боржника [PERSON] 16 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 6592784 від 08.11.2019 року у розмірі 24954 грн. 00 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 8000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за комісією у розмірі 4000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 12024 грн. 00 коп., та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 930 грн. Загальна заборгованість боржника становить 24954 грн. 00 коп. (а.с.7). Судом також встановлено, що 25 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А., на підставі вищевказаного нотаріального напису було винесено постанову серії ВП № 64636852 про відкриття виконавчого провадження (а.с.11). Також, 26 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. було накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , [INFO] (а.с.12). 20 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено договір про відступленням прав вимоги № 47-МЛ, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги відносно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», у тому числі щодо [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. До таких актів, зокрема відноситься, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Згідно пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Положеннями п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку в первісній редакції від 29.06.1999 року не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах. 26 листопада 2014 року у Перелік було внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Проте, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14. Згідно з п. 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові по справі № 910/13233/17 від 29.01.2019 року. Крім того, у постанові № 158/2157/17 від 15.04.2020 року Верховний Суд України, спираючись на те, що виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, а також на те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, дійшов висновку про те, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стяґувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 16 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, до того ж укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] кредитний договір № 6592784 від 08 листопада 2019 року не був посвідчений нотаріально (а.с.8). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, позовні вимоги [PERSON] відповідно є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.1) ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача, а тому заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судових витрат, суд вважає необхідним задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем [PERSON] та документально нею підтверджені судові витрати з оплати судового збору за пред`явлення позову у сумі 1073 гривні 60 копійок, оплата якого підтверджується квитанцією № 32528798800006904720 від 15.05.2022 року (а.с.5). На підставі викладеного та

Outcome: approved