Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаною заявою звернулася заявник [PERSON] , та просила встановити факт смерті [INFO] біля 13 години 00 хвилин її сина [PERSON] , який загинув у наслідок отриманих поранень під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, внаслідок дій збройної агресії Російської Федерації у районі ведення бойових дій поблизу смт. Білогорівка, Сєверодонецького району Луганської області. Суд дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на якій ґрунтується заявлена вимога, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 2 ст. 46 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 Цивільного кодексу України). Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який 24 лютого 2022 року був призваний по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на військову службу до військової частини [NUMBER] для відбиття збройної агресії Російської Федерації. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , [INFO] біля 13 години 00 хвилин імовірно загинув у наслідок отриманих поранень під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, внаслідок дій збройної агресії Російської Федерації у районі ведення бойових дій поблизу смт. Білогорівка, Сєверодонецького району Луганської області, Тіло [PERSON] залишилося на полі бою, у зв`язку із неможливістю евакуації, пов`язаної із відступом підрозділів Збройних Сил України, який здійснювався під час артилериського обстрілу з боку ворога, у звязку із чим заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про його смерть, окрім як за судовим рішенням про оголошення його померлим. Частиною 1 ст. 47 Цивільного кодексу України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. На підставі викладеного,

Outcome: partial