Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 22 листопада 2003 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3759. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб, в якому народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З 2010 року між сторонами почали виникати суперечки, які в свою чергу не давали змоги дійти до порозуміння у вирішенні сімейних питань, що призвело до припинення шлюбних відносин. Зазначила, що з 2015 року з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а його збереження суперечитиме її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, відповідно до змісту якого позов про розірвання шлюбу визнала. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 листопада 2003 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3759. У подружжя є двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~позов визнав,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 073, 60 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536, 80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved