Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

17.07.2023 [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2135 від 05.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНОКО Грисюк О.В. щодо стягнення грошових коштів у розмірі 11 893, 74 грн.; - стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 1073,60 грн., та за заяву про забезпечення позову у розмірі 805,21 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що виконавчий напис № 2135, вчинений із порушенням чинного законодавства, а тому не підлягає виконанню. Приватним нотаріусом біло вчинено спірний виконавчий напис за відсутності повідомлення про усунення порушень та за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки загальна сума боргу, вказана у виконавчому написі, є необґрунтованою. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18.07.2023 року суддя відкрив по справі спрощене провадження з повідомленням сторін. 18.07.2023 року суд за заявою представника позивача вжив заходи забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі виконавчого напису № 2135 від 05.05.2021. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Треті особи\~приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного\~нотаріального\~округу Грисюк\~О.В.\~та приватний\~виконавець\~виконавчого округу\~Запорізької\~області Якименко А.О. у судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~О.В. вчинений виконавчий напис № 2135 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11\~893,74 грн. У виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржник допустив прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 21.01.2020 по 20.01.2021 року. Кредитний договір, на підставі якого вчинений виконавчий напис, укладений між ПАТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» та [PERSON] . Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. Відповідач жодних заперечень або доказів правомірності своїх дій до суду не направив. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вирішенні позовних вимог, суд керується правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17, де суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідач не довів суду, що кредитний договір, на підставі якого був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, був посвідчений нотаріально. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно платіжної інструкції № 0.0.3092605652.1 від 12.07.2023 [PERSON] при подачі позову було сплачено 1073,60 грн. судового збору, а також згідно платіжної інструкції № 0.0.3092617217.1 від 12.07.2023 [PERSON] при подачі заяви про забезпечення позову було сплачено 805,21 грн. судового збору, проте як за подання заяви за забезпечення позову сума судового збору складає 536,80 грн., отже з державного бюджету підлягає поверненню 805,20 гривень. У відповідності до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено копіями ордеру на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про надання правничої допомоги від 02.07.2023, акту приймання-передачі виконаної роботи №1 від 14.07.2023 до Договору про виконання робіт №б/н від 02.07.2023, квитанції до прибуткового касового ордера №01/15-23, виконаних адвокатом Чоп`як В.М. на загальну суму 5\~000,00 грн. Отже суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, в частині стягнення на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved