Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між сторонами зареєстровано Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 19 липня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 1501 (свідоцтво про шлюб 1- [NUMBER] від 19 липня 2017 року). Сторони не можуть знайти спільної мови, між ними розладилися стосунки, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, так як кожен проживає окремим життям та своїми інтересами. В сім`ї нескінченні сварки, емоційна нестабільність, небажання слухати і чути один одного, йти на поступки. Фактично сім`я припинила своє існування з березня 2022 року, оскільки відсутня взаємна любов і довіра, які є основою сімейного життя. Сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя є неможливим. Ухвалою судді від 20 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 760/16508/22, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Сокур С. О. надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив розглядати справу за їх відсутності. Щодо заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 22 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 19 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1501, що стверджується свідоцтвом про шлюб 1- [NUMBER] від 19 липня 2017 року. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved