Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Перший заступник керівника\~Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області 10.03.2023\~звернувся до\~суду з\~позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Кіровоградська обласна рада, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь обласного бюджету витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 27\~476 грн. 08 коп. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.01.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з\~\~іспитовим строком на 3 роки. Даним вироком суду встановлено, що [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №66 від 22.07.2022 відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок отриманих від кримінального правопорушення ушкоджень потерпілий [PERSON] в період з 30.05.2022 до 16.06.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», вартість його лікування становить 27\~456 грн. 08 коп. Оскільки названий заклад охорони здоров`я належить до комунальної власності Кіровоградської обласної ради, яка в межах кримінального провадження не зверталася з позовом про відшкодування [PERSON] витрат, понесених КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» на лікування потерпілого, відповідачем добровільно не відшкодовано таких витрат, тому, в порядку ст.56 ЦПК України, прокурор звернувся з даним позовом про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які не відшкодовані особою, визнаною винуватою у вчиненні злочину. Прокурор Знам`янської окружної прокуратури Нельга М.О. та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій думку щодо заявлених позовних вимог не висловила. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.05.2022 близько 20 год. 45 хв. [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спільно з [PERSON] знаходилися на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де між ним та [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у [PERSON] раптово виник умисел на заподіяння [PERSON] умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] , перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , взявши біля гаражу вказаного домоволодіння лопату та, тримаючи її обома руками, наніс [PERSON] металевою частиною вказаної лопати удар по голові, внаслідок чого [PERSON] впав на землю, після чого [PERSON] наніс металевою частиною вказаної лопати не менше двох ударів по голові [PERSON] , спричинивши таким чином [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черпно-мозкової травми: переломів передньої, заднє-бокової стінок лівої верхнє-щелепної пазухи, нижньої та зовнішньої стінок лівої орбіти, великого крила клиноподібної кістки, лівої виличної кістки, лівої скроневої кістки зі зміщенням уламків в порожнину черепа, забою речовини головного мозку ІІ-ІІІ ступеня в тім`яно-скроневих частках зліва і правій потиличній частці, крововиливу під м`які мозкові оболонки, крововиливу над твердою мозковою оболонкою в ділянці лівої тім`яної частки, підапоневротичної гематоми в лівій тім`яно-скроневій області, крововиливів в фронтальну і гайморову пазухи зліва, ран в лівій скроневій ділянці лівої щоки, навколо орбітальної гематоми і субкон`юктивального крововиливу лівого ока, рани в ділянці грудної клітки, множинних мілких ран в ділянці правого ліктьового суглобу, садна в області правого плеча, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №66 від 22.07.2022 по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.01.2023 у справі №389/1598/22 (провадження №1-кп/389/81/22), який набрав законної сили 17.02.2023, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] від відбування призначеного йому покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Потерпілий [PERSON] , якому даним кримінальним правопорушенням заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в період з 30.05.2022 до 16.06.2022 (17 ліжко-днів) знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», вартість якого складає 27\~476 грн. 08 коп., що підтверджується довідкою №3195/01-16/06 від 27.07.2022, виданою вказаним медичним закладом. Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. За приписами ч.4 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст.90 Бюджетного кодексу України видатки на охорону здоров`я здійснюються за рахунок коштів обласного бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Окружною прокуратурою встановлено, що Кіровоградською обласною радою не вжито заходів з метою стягнення коштів за лікування потерпілого. Таким чином, підставою для представництва інтересів держави в особі Кіровоградської обласної ради шляхом подання позову є недоотримання коштів для фінансування закладу охорони здоров`я, при тому, що Кіровоградською обласною радою, як уповноваженим органом, досі не вжито заходів, в тому числі позовного характеру щодо стягнення коштів, які були затрачені на лікування від кримінального правопорушення. Як встановлено судом, КНП «Кіровоградська обласна\~лікарня Кіровоградської\~обласної ради»є комунальним некомерційним підприємством Кіровоградської обласної ради. Згідно зі Статутом КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», затвердженим розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №108-р від 23.05.2022, засновником вказаного медичного закладу є Кіровоградська обласна рада. Заклад є юридичною особою публічного права, являється неприбутковою бюджетною організацією, джерелами фінансування лікарні є кошти обласного бюджету та субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Як вбачається з відповіді Кіровоградської обласної ради, наданої 30.01.2023 за вих.№52-587ВИХ-23, позовна заява про стягнення із [PERSON] витрат, понесених на лікування потерпілого [PERSON] , не подавалася. За наведених обставин, прокурор правомірно звернувся з даним позовом до суду з метою захисту інтересів держави в бюджетній сфері, оскільки Кіровоградська обласна рада належним чином не здійснює свої повноваження щодо стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради». Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що спричинили збиток. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок №545). Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку №545 передбачено, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п.3 Порядку №545 визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги, що між протиправними діями відповідача, який заподіяв тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинно-наслідковий зв`язок, а також враховуючи, що понесені закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 27 476 грн. 08 коп., які визначені відповідності до вимог Порядку №545, відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь органу, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, необхідно стягнути судовий збір, сплачений прокуратурою при поданні даного позову.

Outcome: approved