Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася через систему «Електронний суд» із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який вчинено 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований у реєстрі за № 48027, про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 5\~924 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що виконавчий напис здійснено без дотримання вимог\~Закону України «Про нотаріат»\~та без первинних документів, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, 22.09.2023 року на електронну адресу суду від приватного нотаріуса виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. надано документи на виконання ухвали суду від 07 вересня 2023 року про витребування доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.6\~ст.128 ЦПК України\~судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення довіреною особою. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку\~ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. В порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 лютого 2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено договір № 226583979 від 29.02.2020. Право вимоги за вказаним кредитним договором відступлено Товариству обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відповідно до договору факторингу № 80. В подальшому, право вимоги за кредитним договором № 226583979 від 29.02.2020 відступлено Товариству обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - Фінансова компанія/ФК «Онлайн Фінанс») відповідно до договору факторингу № 05/0820-01. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» є новим кредитором за кредитним договором № 226583979 від 29.02.2020. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною винесено виконавчий напис за № 48027, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 5\~924 грн. 00 коп. З постанови про відкриття виконавчого провадження № 66301105 від 28 липня 2021 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І., при примусовому виконанні виконавчого напису від 24.05.2021 року № 48027 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 5\~924 грн. 00 коп. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» 16 липня 1999 року N 996-XIV. Однак таких документів відповідачем надано не було. Отже судом не встановлено наявність безспірності заборгованості позивача перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано\~главою 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Згідно зі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватний нотаріус Грисюк О.В. не перевірив безспірність вимог банку, чим порушив ч. 1ст. 88\~Закону України «Про нотаріат», оскільки повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленої відповідачем на ім`я позивача, підтверджено не було, що виключає безспірність вимог. Судом під час розгляду справи не було встановлено, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису відповідачем було надано докази безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують нараховані суми заборгованостей. Отже суд приходить до висновку про порушення прав позивача внаслідок вчинення виконавчого напису з порушенням щодо перевірки вимог його безспірності та відсутності перевірки невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved