Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою та згідно уточнених позовних вимог від 04.04.2023 р. просить суд усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік для зустрічей та участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] : кожної першої, другої та четвертої неділі місяця з 11.00 години дня до 19.00 години вечора без присутності матері; кожної третьої суботи місяця з 11.00 години дня до 19.00 години вечора без присутності матері; кожну середу з 16.00 години дня до 19.00 години дня без присутності матері; встановити додаткові дні побачень із донькою з ночівлею, за бажанням дитини, без присутності матері, два рази на тиждень у будь-який вихідний та робочий день; побачення з дитиною, без присутності матері, кожного непарного тижня кожного місяця починаючи з 17:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі з ночівлею за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання батька; дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини; у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання за попередньою домовленістю; після досягнення [PERSON] [INFO] шести років: половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON] , з правом ночівлі за місцем проживання батька - [PERSON] , в тому числі з правом виїзду дитини з батьком за межі країни для оздоровлення та відпочинку. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він та [PERSON] перебувають у шлюбі 11.05.2018р., однак на даний час проживають окремо. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із своєю матір`ю, відповідачем у справі. При цьому відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою яка проживає окремо від нього, не повідомляє про місцезнаходження доньки, на телефонні дзвінки не відповідає., влаштовує постійні конфлікти, оскільки не бажає, щоб донька спілкувалася з батьком. При цьому він є працевлаштованим,\~має постійне\~місце проживання,\~постійний та\~стабільний дохід.\~За місцем\~роботи та\~проживання характеризується\~позитивно,\~як стримана\~та добропорядна\~людина.\~Судимості відсутні,\~на психіатричному\~або наркологічному\~обліку не\~перебуває.\~Готовий активно\~приймати участь\~у її\~вихованні та,\~забезпечувати сприятливі\~умови для\~розвитку дитини,\~піклуватися про\~неї,\~сприяти її\~духовному та\~фізичному розвитку. Вищезазначені обставини слугували причиною звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляла з заявами та клопотаннями до суду не зверталася, а також письмового відзиву щодо позову не подавала. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також надав відповідний висновок про порядок участі батька у вихованні доньки. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відсутність заперечень відповідача, зважаючи на висновок органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.ч. 2,8,9 ст.\~7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Так судом встановлено, що 11.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що було складено актовий запис № 968, який зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 16) [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . (а.с. 15) Згідно з медичною довідкою № 37 від 23.01.2023 року, виданою КНІІ «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, гр. [PERSON] , [INFO] , за результатами розгляду - без ознак психічних розладів. (а.с. 35) Згідно з медичною довідкою № 002606 від 24.01.2023 року, виданою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, гр. [PERSON] , за даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку не значиться. (а.с. 36) Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № \~ \~ \~ \~ВР-000608219, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, гр. [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 25.01.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не мас та в розшуку не перебуває. (а.с. 34) Згідно з довідкою про доходи № 11/02 від 11.01.2023 року, виданою компанією «SWISS SOLAR LTD», гр. [PERSON] працює в зазначеній компанії, займає посаду директора та має постійний дохід. (а.с. 20) Згідно з характеристикою № 11/01 від 11.01.2023 року, виданою компанією «SWISS SOLAR LTD», гр. [PERSON] протягом останніх 14 років працює в зазначеній компанії на посаді директора. За період роботи проявив себе як професіональний, освічений і відповідальний керівник. (а.с. 21) Відповідно до характеристики, підписаною гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр [PERSON] , гр. [PERSON] знають як добру та порядну людину. В нього чудові відносини з донькою [PERSON] . Він робить все, щоб [PERSON] почувалася люблячою та не мала ні в чому потреби, так як повністю забезпечує її та сім`ю. Громадянин [PERSON] дбайливий та відповідальний батько, він займався всебічним розвитком дитини, дбав про її духовний розвиток. Поліна росла в достатку і була оточена коханням. (а.с. 22,25,27,28) Відповідно до інформації № 11 від 19.12.2022 року, наданою приватним закладом дошкільної освіти комбінованого типу «Академія Дитинства», малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідувала приватний дитячий садок «Замок Реджіо» з 01.02.2022 року по 23.02.2022 року та з 01.09.2022 року по сьогодні. (а.с. 19) Відповідно до інформації № 1485ел/01-09 від 19.12.2022 року, наданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, станом на 13.12.2022 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою на території м. Одеси не значиться. (а.с. 14) [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] , проживають у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (договір оренди квартири від 17.10.2022 року). (а.с. 38-39) Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~ст.\~12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із\~ст.\~141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.\~153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі\~ст.\~157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення ст.\~159\~СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8\~ст. 7 СК України,\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до ч. 2 ст.\~155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з ч. ч. 4,5 ст.\~19\~СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас відповідно до ч. 6 ст.\~19\~СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлено, що згідно з висновком № 01-11/434/1вих від 12.04.2023р., орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вирішив визначити способи участі гр. [PERSON] у вихованні малолітньої, [PERSON] , [INFO] , шляхом систематичних зустрічей батька з дитиною за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини: -кожної першої та третьої п`ятниці місяця з 16.00 год. по 19.00 год. неділі, без присутності матері, з ночівлею, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини; -кожну середу з 16:00 год. до 19.00 год.; -дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини; -у період хвороби забезпечити безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання за попередньою домовленістю між батьками; -після досягнення [PERSON] , [INFO] , шести років, половина осінніх, половина зимових, весняних та літніх канікул за попередньою домовленістю між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , в тому числі з правом виїзду дитини з батьком за межі країни для оздоровлення та відпочинку. -за домовленістю батьків, встановити можливість додаткових зустрічей батька з дитиною, за бажанням дитини, без присутності матері, з можливістю ночівлі за зареєстрованим місцем проживання батька. -усі зустрічі повинні проводитись, враховуючи бажання, стан здоров`я, інтереси, розпорядок дня дитини, та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвилку дитини. (а.с. 66-69) З вищезазначений висновком органу опіки та піклування суд погоджується частково, та вважає за необхідне встановити більш оптимальний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні батька з донькою. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та місце її проживання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткове задоволення позову частково, входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини, забезпечуючи при цьому справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~\~\~ст. 263\~\~ЦПК\~\~України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,\~\~§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Бажання відповідача приймати участь у вихованні доньки повністю узгоджується з його правами та обов`язками, покладеними на нього\~Сімейним кодексом\~України та підтверджені матеріалами справи. Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року по справі № 138/96/17). Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що запропонований позивачем графік його побачень з сином значно обмежує права відповідача з приводу її участі у вихованні доньки, запропонований органом опіки та піклування графік є більш допустимий в даному випадку. Разом з тим, суд зазначає, що сторонам необхідно бути більш терплячим під час виховання спільної доньки, прислухатися до її бажань, думок та поглядів, підтримувати її в успіхах та особливо під час поразок. Не допускати в їх присутності особистого приниження як батька так і матері. Бути для своєї доньки прикладом до наслідування, що є для виховання дитини, особливо дівчинки, в даному віці особливо важливим. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку про доцільність участі позивача у спілкуванні з донькою у визначений органом опіки та піклування спосіб. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано\~ст. 59 Конституції України\~та\~ст. 15 ЦПК України. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1073,60 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial