Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, третя особа: приватний нотаріус Голованівського нотаріального окргу Веліховська Тетяна Станіславівна про визначення поважними причини пропущення строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є спадкоємницею за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 3525583600:02:000:0063, площею 3.3992 га, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Голованівського нотаріального округу Веліховською Т.С. на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 3.3992 га, кадастровий номер 3525583600:02:000:0063 ( а.с.8). Про смерть [PERSON] позивач дізналась на початку серпня 2023 року та одразу 11.08.2023 року звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального окргу Веліховської Т.С. із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Веліховською Т.С. 11 серпня 2023 року №225,02-23 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі того що позивач не проживала спільно з спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, тобто на час відкриття спадщини та пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини та неподала разом з заявою оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач вважає, що пропустила строк, визначений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, із вагомої причини, оскільки лише на початку серпня 2023 року дізналась про смерть [PERSON] від жителів села Кам`яний Брід Голованівського району до якого приїжджала на початку серпня 2023 року. Таким чином, позивач змушена просити суд визнати поважними причини пропущення строку на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на нерухоме майно за заповітом. Крім того, звернувшись із всіма наявними у неї документами до нотаріуса з метою оформити право на спадщину за заповітом на земельний пай, її було повідомлено також про те, що немає можливості буде видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай), виданий на ім`я покійного [PERSON] . Відтак, відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну частку (пай) на ім`я покійного діда змушує її просити суд вирішити також питання про успадкування даної земельної ділянки одночасно із вимогою про продовження строку для прийняття спадщини. Позивач, представник позивача адвокат Анікєєнко Є.О. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Благовіщенської міської ради, через канцелярію суду подав заяву, якою визнає заявлені вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповіддю на адвокатський запис [PERSON] , наданою Благовіщенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області №370-33.1-28 від 18.08.2023 року ( а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 3,3992 га, кадастровий номер 3525583600:02:000:0063 , яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія Р1 №339698 виданого Ульяновською райдержадміністрацією 2002 року ( а.с.11). За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Голованівського нотаріального округу Веліховською Т.С. на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 3.3992 га, кадастровий номер 3525583600:02:000:0063 ( а.с.8). Крім позивача, після смерті [PERSON] , інших спадкоємців, які виявили прийняти спадщину за заповітом чи за законом немає, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, № витягу 73559235. Позивач зазначає, що пропустила строк, визначений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, із вагомих причин - їй не було відомо про смерть спадкоємця, про що вона дізналася лише на початку серпня 2023 року. Крім того, звернувшись із всіма наявними у позивача документами до нотаріуса з метою оформити право на спадщину за заповітом на земельний пай, їй нотаріусом було повідомлено також про те, що немає можливості буде видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку (пай), виданий на ім`я покійного [PERSON] . Відтак, відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну частку (пай) Серія Р1 №339698 виданого Ульяновською райдержадміністрацією 2002 року на ім`я [PERSON] змушує позивача просити суд вирішити також питання про успадкування даної земельної ділянки одночасно із вимогою про продовження строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов в цій частині задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, достатній для подання заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ПП ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого [PERSON] , , вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивач підтримує їх, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved