Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

До Радивилівського районного суду Рівненської області в порядку окремого провадження звернувся [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви зазначає, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 06927 від 26.10.2007 р. допущена помилка, а саме: неправильно зазначино по батькові власника, замість " [PERSON] " вказано " [PERSON] ". Тому, просять суд встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Ухвалою від 12.09.2023 р. заяву прийнято до провадження в порядку окремого провадження. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик в суд та інформацією АТ "Укрпошта". Заявник подав заяву про розгляд заяви без її участі. Вказує, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа причини неявки не повідомила, правом на подання заперечень та клопотань про відкладення судового засідання не скористалась. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне. Судом встановлено, що по батькові заявника правильно пишеться, як « [PERSON] », що відповідає копії паспорта серії [NUMBER] від 28.01.1998 р., виданого Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області та копією картки фізичних осіб-платників податків (а.с. 3, 4). Однак, в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №069627 від 15.05.2009 р. виданого на підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації від № 390 від 26.10.2007 р., власником зазначено [PERSON] . Листом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №625/0/6-23 від 24.07.2023 р. повідомив заявника, що виправити помилку в державному акті не можливо та рекомендував звернутись до суду. Таким чином, суд вважає, що при оформленні та видачі правовстановлюючого документа на земельну ділянку була допущена помилка та з невідомих причин по батькові власника вказано, як " [PERSON] ", замість вірного " [PERSON] ". Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має. Крім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення його по батькові в правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved