Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позов мотивовано тим, що позивач є організацією, яка надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року №630 та ЗУ «Про житлово комунальні послуги». Відповідачі систематично отримують від підприємства послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і заборгували 29836,01 грн. за надані послуги за період з 01.04.2020 по 31.01.2023. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано 500,48 грн. - 3% річних та 1581,1 грн. - суму втрат від інфляції. У добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, у зв`язку з чим КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» терпить матеріальні збитки та вимушено звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року №630. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Судом встановлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому проживають відповідачі забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з оборотної відомості та розрахунку суми заборгованості, заборгованість відповідачів за надані послуги централізованого теплопостачання за період з 01.04.2020 по 31.01.2023 становить 29836,01 грн. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів цієї суми заборгованості. Щодо стягнення інфляційних та 3% річних, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, слід враховувати, що за юридичною природою правовідносини сторін вони є грошовими зобов`язаннями і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 30.10.2013 року по справі 6-59цс13, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на зазначене, позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 500,48 грн. та суму втрат від інфляції в розмірі 1581,11 грн. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 1342,00 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630,

Outcome: approved