Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У липні 2023 р. Дяченко В.О. , який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 17486,18 грн. В обґрунтування вказаних вимог, позивач зазначає, що між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №078-025/015/20ь0000040 згідно якого було застраховано і від ризику ДТП автомобіль "Mini Cooper Clubman" д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП, яка сталась 30.07.2020 р. по просп.Перемоги 84 у м.Києві вказаному автомобілю була завдана матеріальна шкода. ПрАТ «УПСК» сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 42626,24 грн. [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2020 р. винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] . Відповідальність останнього застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким ПрАТ «СГ «ТАС», вирахувавши коефіцієнт зносу та франшизу, сплатив суму страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» 25140,06 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди, завданої [PERSON] та страховим відшкодуванням, виплаченим ПрАТ «СГ «ТАС» становить 17486,18 грн. У зв`язку із чим ПрАТ «УПСК» отримала право вимоги до [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Судом встановлено, 25.02.2020 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою "VIP-страхування" №078-025/015/20ь0000040, яким застраховано транспортний засіб автомобіль"Mini Cooper Clubman" д.н.з. [NUMBER] , страхова сума 500000,00 грн., франшиза 0%, строк дії договору на 1 рік. Згідно п.п.15,16 договору знос деталей при виплаті страхового відшкодування не враховується. Вартість матеріального збитку встановлюється згідно розцінками гарантійної станції технічного обслуговування (СТО). 30 липня 2020 року о 13 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Volkswagen" державний номерний знак [NUMBER] по пр-ту Перемоги, 84 в місті Києві, порушив п. 2.3.б, п. 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним та не обрав безпечну дистанцію руху, чим допустив зіткнення з автомобілем "BMW" номерний знак [NUMBER] , яке після удару відкинуло в автомобіль "Mini Cooper" державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2020 р. (ун.№761/25601/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рахунку №DBL00001392 від 15.08.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mini Cooper Clubman" д.н.з. [NUMBER] склала 43055,06 грн., що з вирахуванням із рахунку позицій №11 частини «Складові частини (матеріали)» не пов`язаних із ДТП, вартість збитку склала 42626,24 грн. 18.09.2020 р. затверджено страховий акт №КАСКО/025/000/20/0054 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mini Cooper Clubman" д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу деталей, з ПДВ складає 42626,24 грн. Тому, на підставі договору страхування вказана сума підлягає виплаті. На підставі платіжного доручення АТ КБ «Приват банк» №13920 від 18.09.2020 р. ПрАТ «УПСК» перераховано на банківський рахунок [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту №КАСКО/025/000/20/0054 у розмірі 38088,74 грн. Грошові кошти у розмірі 4537,50 грн. зараховані в рахунок сплати наступної частини страхового платежу по договору страхування, що відображено у вищезазначеному страховому акті. Як вбачається, відповідальність водія "Volkswagen" державний номерний знак [NUMBER] була застрахована згідно полісу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АР №007254142 у АТ «СГ «ТАС». ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" направлено претензію (заяву) АТ «СГ «ТАС» з вимогою перерахувати сплачене ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль , що складає 42626,24 грн. АТ «СГ «ТАС», розрахувавши згідно Методики товарознавчого експертного дослідження колісних транспортних засобів, що становить 0,58 та дорівнює 14986,18 грн., вирахувавши франшизу у розмірі 2500,00 грн., перерахувало на рахунок ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" страхове відшкодування у розмірі 25140,06 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку ПрАТ «УПСК». У зв`язку із чим, позивач звернувся до [PERSON] з претензією про відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою АТ «СГ «ТАС», що складає 17486,18 грн. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон). Зокрема, статтею третьою Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання подія, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом рядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, роблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі N 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2018 у справі N 686/17155/15-ц підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Відповідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вказані положення законодавства, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що право вимоги до відповідача, який визнаний винуватцем дорожньо-транспортної пригоди на підставі рішення суду, перейшло до ПрАТ "УПСК". Однак, як стверджує позивач в обґрунтування позову, жодних дій з боку відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Судом приймаються до уваги вказані доводи позивача як такі, що не спростовані відповідачем. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевстановлених обставин відповідачем до суду не подано. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із урахуванням встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог та вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 17468,18 грн. в порядку суброгації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved