Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору, договорів поруки і договору іпотеки, про визнання права власності на нерухоме майно, яким просять визнати недійсним кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року укладений між ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є відповідач [PERSON] , та [PERSON] частково, а саме в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору, підпункт 2.1 пункту 2. «Загальні умови», підпункти 5.3, 5.4 пункту 5. «Особливі умови», в іншій частині залишити без змін; визнати недійсним договір поруки № 0193-П від 26.08.2008 року укладений між ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є відповідач [PERSON] , та [PERSON] повністю; визнати недійсним договір поруки № 0193-П-1 від 26.08.2008 року укладений між ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є відповідач [PERSON] , та [PERSON] повністю; визнати недійсним іпотечний договір № 0193-І від 26.08.2008 року укладений між ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є відповідач [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повністю; визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначили, що нерухоме майно квартира [ADDRESS] набуто членами сім`ї, чоловіком, дружиною і сином, а саме позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільну власність в порядку, визначеному законом, правомірно, шляхом приватизації державного майна, а не у зв`язку з вступом до договірних правовідносин з банком. Право власності на квартиру зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» за позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Квартира є спільним і єдиним житлом позивачів та місцем проживання й реєстрації [PERSON] та [PERSON] з 19.07.1984 року, а [PERSON] з 23.11.2001 року. 19.08.2007 року у спільній квартирі сталася пожежа, яка призвела до тяжких наслідків неможливості проживання, та потребувала значних коштів для її відновлення як житла. 26.08. 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитний договір № 0193/08/05-ZNv з наданням кредиту у сумі 15\~000 доларів США строком по 24.08.2018 року та відсотками у розмірі 14% річних. 26.08.2008 року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено договори поруки № 0193-П, № 0193-П-1 за яким поручителі поручились перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. 26.08.2008 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено договір іпотеки № 0193-І, згідно з яким на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку було передано спільне сумісне нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Позичальником [PERSON] добросовісно виконувались зобов`язання за кредитним договором до 2014 року, і у зв`язку з різким підвищенням курсу долара США відносно гривні, він припинив сплату грошових коштів, виникла заборгованість. 20.11.2014 року ПАТ «Банк Форум» подано до суду позов до боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, як до солідарних боржників, із штрафними санкціями. 22.12.2015 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі № 216/8415/14-ц позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року у розмірі 7232,87 доларів США, 14\~558,58 гривень пені, 5000 гривень штрафу та судовий збір у розмірі 3654 гривень. Таким чином, правові наслідки порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором визначено судовим рішенням від 22.12.2015 року, як правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою із відповідальністю боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] як солідарних боржників відповідно до статті 554 ЦК України, ухвалене судове рішення вступило в законну силу, а правовідносини за кредитним договором, договорами поруки та іпотеки, перенесено у стадію виконання судового рішення. 21.09. 2016 року ПАТ «Банк Форум» відступлено право вимоги за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» та письмово повідомлено боржника [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні. 26.09. 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І фізичній особі відповідачу [PERSON] без письмового повідомлення боржника [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні. 13.01.2017 року відповідачем [PERSON] , без надання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доказів переходу прав кредитора до неї, у визначенні правових наслідків порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором як правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого окремим видом застави іпотекою, із відповідальністю боржника [PERSON] та майнових поручителів [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України, розпочато вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору шляхом вручення через нотаріуса листа-вимоги про усунення порушень з вимогою сплати їй на протязі тридцяти календарних днів, суму кредитного боргу у розмірі 220721,90 гривень із штрафними санкціями, та погрозою звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до неї права власності на предмет іпотеки квартири [ADDRESS] , або його продажу від свого імені будь-якій особі на умовах на свій розсуд. 06.03.2017 року Державним реєстратором, на підставі свідоцтва нотаріуса та іпотечного договору № 0193-І, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем [PERSON] . Реалізація права вимоги за правовими наслідками порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv як наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого окремим видом застави іпотекою із відповідальністю боржника [PERSON] та майнових поручителів [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України, із реєстрацією заставного майна у свою приватну власність, визначає вихід відповідачем [PERSON] за межі правовідносин, що існували на момент переходу прав у зобов`язанні за кредитним договором до неї та порушенням прав і законних інтересів позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини призвели до втрати позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності на майно квартиру [ADDRESS] . Як вбачається, ПАТ «Банк Форум» у правонаступництві відповідача [PERSON] відносно позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] двічі реалізовано право вимоги за одне й те саме правопорушення, а саме порушення [PERSON] зобов`язань за кредитним договором як за наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого порукою відповідно до статті 554 ЦК України через суд, так і за наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого окремим видом застави іпотекою відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України у позасудовому порядку. Вказане стало можливим через укладення кредитного договору № 0193/08/05-ZNv, забезпеченого договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І, у невідповідності до вимог ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» на тяжких, несправедливих та кабальних щодо позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] умовах, де кредитний договір одночасно забезпечено як порукою, так і заставою, де відповідно до вказаних правочинів позивач [PERSON] є і боржником і майновим поручителем одночасно, має статус і боржника і іпотекодавця одночасно, а позивачі [PERSON] та [PERSON] є і поручителями з солідарною відповідальністю і майновими поручителями за заставою майна одночасно, мають статус і поручителів і іпотекодавців одночасно. Відповідач [PERSON] , скориставшись укладеними на тяжких, несправедливих та кабальних щодо позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] умовах, правочинами, незаконно позбавила позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права власності на житло. Позивачі втратили не лише грошові кошти, узяті в кредит, але й власне житло. Позивачів двічі притягнуто до відповідальності за одне і те правопорушення. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дізналися (і не могли не дізнатися) про порушення своїх прав та законних інтересів, за захистом яких звернулись до суду, 25 квітня 2019 року, дати отримання [PERSON] копії ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2019 року про відкриття провадження у цивільній справі № 216/365/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення, разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, надісланих судом в порядку вимог статті 190 ЦПК України. Пакетом документів, що надійшли з суду до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , надано докази переходу прав у зобов`язанні за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року від первісного кредитора ПАТ «Банк Форум» у правонаступництві ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» до нового кредитора [PERSON] , та докази реєстрації права власності заставного майна квартири [ADDRESS] за [PERSON] .. Позов подано у визначений законом трирічний строк давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Таким чином, порушено законні права та інтереси позивачів, що дає підстави звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати цивільну справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року було постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Позивачі у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник позивачів позов підтримав у повному обсязі, заперечував проти заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, просив розглянути справу за відсутності сторони відповідача в судовому засіданні. Посилався на те, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, такими, що пред`явлені із порушенням строків позовної давності. Оскільки позивачі звернулися з позовною заявою до суду 11.01.2021 року, а оскаржують договори, які були укладені 26.08.2008 року, сплив трирічний строк позовної давності. Звернув увагу суду, що оскаржувані договори були укладені 26.08.2008 року між позивачами та ПАТ «Банк Форум», що між [PERSON] та позивачами жодних договорів не укладалось, отже враховуючи наведені обставини, належним відповідачем у даній справі має бути Банк, а не [PERSON] .. Крім того вказав, що зазначені договори були укладені ще 26.08.2008 року і рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2015 року по справі № 216/8415/14-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року. Зазначене рішення набрало законної сили, ніким не оскаржене та не скасоване, тобто на час розгляду справи 216/8415/14-ц ніхто з позивачів не заявляв про недійсність договору кредиту чи договорів поруки та іпотеки. Просив застосувати наслідки позовної давності і відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок і їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженню, приходить до наступного висновку. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, просив застосувати наслідки позовної давності і відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом в постанові від 03 лютого 2021 року по справі № 914/197/19, п.36, п.36.1, п.37 виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України,\~позовна давність\~застосовується лише\~за наявності\~порушення права\~особи.\~Тобто,\~перш ніж\~застосувати позовну\~давність,\~суд має\~з`ясувати\~та зазначити\~в судовому\~рішенні,\~чи порушене\~право або\~охоронюваний законом\~інтерес позивача,\~за захистом\~якого той\~звернувся до\~суду.\~Якщо таке\~право чи\~інтерес не\~порушені,\~суд відмовляє\~в позові\~з підстави\~його необґрунтованості.\~І лише\~якщо буде\~встановлено,\~що право\~або охоронюваний\~законом інтерес\~особи дійсно\~порушені,\~але позовна\~давність спливла\~і про\~це зроблено\~заяву іншою\~стороною у\~справі,\~суд відмовляє\~в позові\~у зв`язку\~зі спливом\~позовної давності\~за відсутності\~поважних причин\~її пропущення,\~наведених позивачем.Зазначені загальні правові висновки щодо порядку застосування позовної давності є усталеними у судовій практиці Верховного Суду. Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення\~статті 267 Цивільного кодексу України\~та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму\~Цивільного кодексу України). Якщо ж позов подано у визначений законом строк давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, суд повинен вирішити справу з висновком про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Отже, судом встановлено, що 05.09.1981 року між позивачами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у місті Кривому Розі, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане Довгинцівським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу 05.09.1981 року (а.с.35). [INFO] у подружжя народилась дитина, син, [PERSON] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Центрально-Міським відділом РАЦСу 06.09.1984 року (а.с.36). Сім`єю подружжя [PERSON] , під час роботи чоловіка та дружини на КП «Криворізький академічний театр драми та музичної комедії» ім. Тараса Шевченка на посаді музикантів, отримано житло, двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,1 кв.м., яку спільно приватизовано 16.10.2002 року, технічний паспорт на квартиру (а.с.42), свідоцтво № 212 про право власності на житло від 16.10.2002 року, видане органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської ради за розпорядженням № Ц-205 від 30.09.2002 року (а.с.43), право власності зареєстровано в КП ДОР Криворізьке БТІ м. Кривого Рогу за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, запис у реєстровій книзі № 217П-334-334, довідка КП ДОР Криворізьке БТІ № 178885 від 15.06.2020 року (а.с.44). Ринкова вартість квартири склала 90\~000 гривень, звіт з незалежної оцінки майна ТОВ «Центр Експерт ІІ» від 18.08.2020 року (а.с.45-70). Квартира є спільним і єдиним житлом позивачів та місцем їх проживання й реєстрації [PERSON] та [PERSON] з 19.07.1984 року, [PERSON] з 23.11.2001 року, паспорт [PERSON] [NUMBER] (а.с.27-28), паспорт [PERSON] [NUMBER] (а.с.30-33), паспорт [PERSON] (а.с.37-39). 19.08.2007 року у квартирі [ADDRESS] сталася пожежа, акт про пожежу (а.с.67), яка завдала збитків позивачам, призвела до неможливості в ній проживання та потребувала значних коштів для її відновлення як житла. Мета відновити пошкоджене житло спонукало звернення до фінансової установи за кредитом. 26.08.2008 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») укладено кредитний договір № 0193/08/05-ZNv, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Форум» надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 15\~000 доларів США строком по 24 серпня 2018 року та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних (а.с.71-72). 26.08.2008 року позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») укладено договір поруки № 0193-П, за яким поручитель [PERSON] поручилась перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року (а.с.74). 26.08.2008 року позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») укладено договір поруки № 0193-П-1, за яким поручитель [PERSON] поручився перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року (а.с.73). 26.08.2008 року між позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») укладено договір іпотеки № 0193-І, згідно з яким на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року в іпотеку було передано спільне сумісне нерухоме майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] (а.с.75-77). Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист споживачів. Згідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» о собливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами. Отже, позивачем [PERSON] укладено договір споживчого кредиту з метою відновлення пошкодженого внаслідок пожежі житла квартири [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , позивачі мають право на захист як споживачі. Позивачами оспорюється кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору, позовом не заперечується і не оспорюється договір в іншій частині, тобто в частині отримання кредиту, його розміру, процентів, умов здійснення повернення кредиту, визначеного строку надання кредитних коштів тощо. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України в иконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно до ч.2 ст.546 ЦК України д оговором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно до ч.1 ст.548 ЦК України в иконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у договорі про споживчий кредит» зазначаються, зокрема, види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення). Відповідно до кредитного договору № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», виконання кредитних зобов`язань забезпечено одночасно і порукою і окремим видом застави іпотекою, а саме іпотечним договором № 0193-І від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та договором поруки № 0193-П, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , договором поруки № 0193-П-1, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови», (а.с.71). Відповідно до абз.1 ч.1 ст.553 ЦК України з а договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно до\~абз.2\~ч.1\~ст.553\~ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно до ч.2 ст.553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно до\~ч.3\~ст.553\~ЦК України поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до\~ч.1\~ст.554\~ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч.2 ст.554 ЦК України п оручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.3 ст.554 ЦК України о соби, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України і потекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекодавець особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем, іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; іпотекодержатель кредитор за основним зобов`язанням; майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи боржника. Згідно до ч.7 ст.5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Згідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом, право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 травня 2020 року по справі № 161/6253/15-ц суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за основним зобов`язанням у разі, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень статті 11 Закону України «Про іпотеку», якщо одночасно заявлені вимоги про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником. Необхідно враховувати, що згідно зі статтею 546 ЦК України порука та застава визначені як окремі види забезпечення зобов`язань. Поручитель і майновий поручитель є суб`єктами різних за змістом цивільних правовідносин. Поручитель є суб`єктом такого виду забезпечення виконання зобов`язання, як порука, а майновий поручитель є суб`єктом іншого виду забезпечення виконання зобов`язання застави. Правовий статус поручителя й майнового поручителя врегульовано окремо, із суттєвими видовими відмінностями, достатніми для їх розрізнення та для вирішення спорів за їхньої участі шляхом безпосереднього застосування відповідних норм цивільного закону. Оскільки договір іпотеки є різновидом договору застави та окремим способом забезпечення зобов`язань, регулювання якого здійснюється статтями 572 - 593 глави 49 ЦК України і спеціальним законом, то до іпотечних правовідносин за участі майнового поручителя не підлягають застосуванню положення параграфа 3 глави 49 ЦК України (постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2012 року у справі № 3-43гс12 та від 17 вересня 2014 року у справі № 6-109цс14). Жодним із названих нормативних актів не передбачено солідарну відповідальність боржника за кредитним договором та іпотекодавцем. Отже, можна зробити висновок, що боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель іпотекодавець не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (стаття 541 ЦК України). Законом України «Про іпотеку» солідарної відповідальності боржника за основним зобов`язанням та майнового поручителя в разі порушення боржником зобов`язання не передбачено. Крім того, у цьому Законі в частині першій статті 11 визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Тобто обсяг відповідальності майнового поручителя обмежений вартістю майна, переданого ним в іпотеку, у зв`язку з чим збільшення обсягу відповідальності майнового поручителя неможливе. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Згідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору одночасно і порукою і окремим видом застави іпотекою, а саме і договором поруки № 0193-П, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , договором поруки № 0193-П-1, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , і іпотечним договором № 0193-І від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є неправомірним, укладеним всупереч вимог закону, та є укладеним відносно споживачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на вкрай невигідних умовах, які ставлять споживачів в тяжке, несправедливе становище в договірних зобов`язаннях та які порушують принципи добросовісності за наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення їх становища. Таким чином, кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору одночасно і порукою і окремим видом застави іпотекою, а саме і договором поруки № 0193-П, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , договором поруки № 0193-П-1, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , і іпотечним договором № 0193-І від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , може бути визнано недійсним в частині, що фактично порушує права й законні інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулись до суду. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами по справі визнано, що позичальником позивачем [PERSON] виконувались зобов`язання за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26 серпня 2008 року до 2014 року, після чого у зв`язку з різким підвищенням курсу долара США відносно гривні, [PERSON] припинив сплату грошових коштів, виникла заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ч.2 ст.510 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Згідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 20.11.2014 року Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», що є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Форум», подано до суду цивільний позов до [PERSON] як боржника за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, [PERSON] та [PERSON] як поручителів за договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як до солідарних боржників, з вимогою стягнення загальної заборгованості позичальника [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором, який став боржником у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредиту, із штрафними санкціями (а.с.78-79). 22 грудня 2015 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі № 216/8415/14-ц позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року у розмірі 7232,87 доларів США, 14\~558,58 гривень пені, 5000 гривень штрафу та судовий збір у розмірі 3654 гривень (а.с.78-79). Судове рішення набрало законної сили, ніким із сторін вирішеного правового конфлікту не оскаржено. Таким чином, правові наслідки порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року визначено судовим рішенням, а саме рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22.12.2015 року по цивільній справі № 216/8415/14-ц як правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою із відповідальністю боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] як солідарних боржників відповідно до статті 554 ЦК України. Таким чином, кредитором Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») реалізовано право вимоги за правовими наслідками порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року як наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого порукою до боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] як солідарних боржників відповідно до статті 554 ЦК України, через суд, де ухвалене судове рішення вступило в законну силу, а правовідносини за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, у зв`язку з цим, перенесено у стадію виконання судового рішення. Враховуючи наведене та оцінюючи досліджені в матеріалах справи докази та позиції сторін щодо заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору порукою, а саме договором поруки № 0193-П, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , договором поруки № 0193-П-1, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , як і самі договори поруки № 0193-П, № 0193-П-1, не порушують права та законні інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулися до суду. Позовні вимоги, в цій частині визнання правочинів недійсними, є безпідставними, і задоволенню не підлягають. Вказаний висновок мотивовано наступним. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Згідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.18 ЦПК України н евиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України п равочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч.1 ст.203 ЦК України з міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України в олевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно до ч.5 ст.203 ЦК України п равочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України п ідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодксу. Згідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до абз.1 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV «Про оренду землі» та іншими актами законодавства. Позивачем [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року з метою відновлення пошкодженого внаслідок пожежі житла квартири [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, укладення договору споживчого кредиту № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року позивачем [PERSON] прямо, а позивачами [PERSON] та [PERSON] опосередковано відповідало їх волевиявленню, як власників пошкодженого пожежею спільного сумісного житла, з метою його відновлення за рахунок отриманих кредитних коштів споживчого кредиту. Позивачем [PERSON] прийнято передані у кредит грошові кошти, зобов`язання за договором кредиту № 0193/08/05-ZNv ним виконувались на протязі шести років до 2014 року, а потім у зв`язку з неможливістю виконання кредитного грошового зобов`язання через різке підвищення курсу долара США відносно гривні, він припинив сплату грошових коштів, виникла заборгованість. Факт виникнення заборгованості за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv визнається всіма позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1046 ЦК України з а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до абз.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України я кщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України б оржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 20.11.2014 року кредитором ПАТ «Банк Форум» подано до суду цивільний позов до [PERSON] як боржника за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, та до [PERSON] , [PERSON] як поручителів за договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як до солідарних боржників, з вимогою стягнення загальної заборгованості позичальника [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором, який став боржником у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредиту, із штрафними санкціями (а.с.78-79). Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року по справі № 216/8415/14-ц 26.08.2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», що є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Форум», укладено кредитний договір № 0193/08/05-ZNv, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Форум» надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 15\~000 доларів США строком по 24.08.2018 року та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних. В якості забезпечення виконання умов позичальника за кредитним договором було укладено іпотечний договір № 0193-І, однак звернення стягнення на предмет застави не відбувалося (а.с.78). У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] , [PERSON] було укладено договори поруки № 0193-П, № 0193-П-1, за яких [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися перед банком погасити заборгованість по кредитному договору та відповідати перед кредитором як солідарні відповідачі (а.с.78). Боржник за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv [PERSON] та поручителі за договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1 [PERSON] та [PERSON] визнали свою відповідальність перед кредитором ПАТ «Банк Форум» як солідарні боржники за порушення боржником [PERSON] кредитного зобов`язання за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим порукою (а.с.78-зворот). Спір між сторонами правового конфлікту кредитором позивачем ПАТ «Банк Форум» з однієї сторони та відповідачами боржником [PERSON] , поручителями [PERSON] , [PERSON] з другої сторони, відбувся в лише частині нарахування розміру пені та штрафу (а.с.78-зворот). Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року у розмірі 7232,87 доларів США, яка складається з: - 1257,06 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; - 5125 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; - 833,44 доларів США поточна заборгованість за нарахованими процентами; - 17,37 доларів США поточна сума заборгованості за нарахованими процентами, а також 14\~558,58 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків, 5000 грн. штраф за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору, та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн. (79). Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року по справі № 216/8415/14-ц боржником за кредитним договором № 0193/08/05- [PERSON] та поручителями за договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1 [PERSON] та [PERSON] не оскаржено, судове рішення вступило в законну силу, а правовідносини за кредитним договором, забезпеченим договорами поруки та іпотеки, перенесено у стадію виконання судового рішення. Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року по справі № 216/8415/14-ц, ухвалене на підставі укладених оспорюваних правочинів, а саме кредитного договору № 0193/08/05-ZNv, забезпеченого порукою, договором поруки № 0193-П, договором поруки № 0193-П-1, не потягло за собою порушення прав та законних інтересів позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулися до суду, а саме до втрати належного сумісного майна квартири [ADDRESS] , права власності на це майно. Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 216/8415/14-ц, що набрало законної сили, для суду є преюдиціальним, суд враховує і бере до уваги встановлені цим судовим рішенням обставини та обставини стосовно певних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», які є сторонами справи, яку розглядає і вирішує суд. Отже, правочини кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору порукою, а саме договором поруки № 0193-П від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , договором поруки № 0193-П-1 від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , як і самі договори поруки № 0193-П, № 0193-П-1 від 26.08.2008 року не суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, визначають вільне волевиявлення учасників цих правочинів, та не порушують права й законні інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулися до суду, і у зв`язку з цим визнанням недійсними не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Згідно до ч.2 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно до ч.1 ст.513 ЦК України п равочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 21.09.2016 року Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» договором про відступлення права вимоги № 229-Ф відступлено право вимоги за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», де станом на дату укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 8\~553,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 220\~721, 90 гривень, з процентами і штрафними санкціями (а.с.84-87). 21.09.2016 року Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» договором про відступлення прав за іпотечним договором відступлено право вимоги за іпотечним договором № 0193-П-1 від 26.08.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» (а.с.88). 26.09.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» договором про відступлення права вимоги № 293-К відступлено право вимоги за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року фізичній особі [PERSON] , де станом на дату укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 8\~553,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату укладення договору складає 220\~721, 90 гривень, з процентами і штрафними санкціями (а.с.91-93). 26.09.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором відступлено право вимоги за іпотечним договором № 0193-П-1 від 26.08.2008 року фізичній особі [PERSON] (а.с.94). 13.01.2017 року [PERSON] подано до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. лист вимогу про усунення порушень з вимогою до боржника [PERSON] , майнових поручителів [PERSON] та [PERSON] протягом тридцяти календарних днів з моменту одержання листа-вимоги повернути їй, як правонаступнику прав вимоги ПАТ «Банк Форум» за кредитним № 0193/08/05-ZNv і іпотечним № 0193-І договорами від 26.08.2008 року, грошову суму 220\~721 гривня 90 копійок боргу [PERSON] за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, з процентами і штрафними санкціями станом на 21.09.2016 року, та застереженням у випадку не повернення грошових коштів звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді переходу до неї права власності на предмет іпотеки або продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій особі на умовах на свій розсуд, де предметом іпотеки є квартира за адресою [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с95-96). 18.02.2017 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. видано свідоцтво про передачу заяви, яким на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат» посвідчено, що нею 14.01.2017 року лист-вимогу про усунення порушень від 13.01.2017 року від [PERSON] було передано боржнику [PERSON] та майновим поручителям [PERSON] , [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 728 (а.с.97). 06.03.2017 року Державним реєстратором КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шуміловою А.Ю., на підставі свідоцтва приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Н.І. № 728 та іпотечного договору № 0193-І від 26.07.2008 року, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81987855 (а.с.98). 21.01.2019 року [PERSON] подано до суду цивільний позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про виселення, яким просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та усіх сторонніх осіб із займаного житлового приміщення, квартири за адресою [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення (а.с.99-100). 28.02.2019 року ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу відкрито провадження у цивільній справі № 216/365/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про виселення (а.с.101). Копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі № 216/365/19 від 28.02.2019 року, з копією позову та копіями доданих матеріалів судом надіслано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.102). 25.04.2019 року [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням отримано копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі № 216/365/19 від 28.02.2019 року з копією позову та копіями доданих матеріалів (а.с.103). 21 травня 2020 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу по цивільній справі № 216/365/19 ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] задоволено повністю, усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні майном шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із займаного житлового приміщення, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення, стягнуто солідарно розмір судового збору (а.с.105-112). 17 грудня 2020 року Дніпровським апеляційним судом по цивільній справі № 216/365/19 постановлено ухвалу, якою зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 травня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про виселення до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 216/1234/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , реєстратора КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Шумілової Ганни Юріївни, приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни про визнання свідоцтв недійсними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності. Враховуючи наведене та оцінюючи досліджені в матеріалах справи докази та позиції сторін щодо заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору окремим видом застави іпотекою, а саме договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як і сам договір іпотеки № 0193-І, порушують права та законні інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулися до суду. Позовні вимоги, в цій частині визнання правочинів недійсними, є обґрунтованими, і підлягають задоволенню. Вказаний висновок мотивовано наступним. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодксу. Згідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до абз.1 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV «Про оренду землі» та іншими актами законодавства. Позивачем [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року з метою відновлення пошкодженого внаслідок пожежі житла квартири [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Укладення договору споживчого кредиту № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року позивачем [PERSON] прямо, а позивачами [PERSON] та [PERSON] опосередковано відповідало їх волевиявленню, як власників пошкодженого пожежею спільного сумісного житла, з метою його відновлення за рахунок отриманих кредитних коштів споживчого кредиту. Таким чином, власниками спільного сумісного нерухомого майна квартири [ADDRESS] позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожним окремо і в сукупності, вступлено до правовідносин та укладено правочини кредитний договір № 0193/08/05-ZNv, договори поруки № 0193-П, № 0193-П-1 та договір іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року не з метою втрати належного спільного майна як еквівалент отриманих у кредит грошових коштів, а його відновлення та подальшого володіння. Позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оспорюється кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору порукою, договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, та окремим видом застави іпотекою, договором № 0193-І від 26.08.2008 року, не у зв`язку зі стягненням судовим рішенням від 22 грудня 2015 року по справі № 216/8415/14-ц 26.08.2008 заборгованості за кредитним договором відповідно до статті 554 ЦК України, а у зв`язку з реалізацією вимог кредитора відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, де у зв`язку з цим позивачами втрачено не лише грошові кошти, узяті в кредит, але і належне нерухоме майно житло, надане в заставу. Отже, укладення кредитного договору № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), окремим видом застави іпотекою, а саме договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, як і укладення договору іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, не відповідало вимогам ч.3 та ч.5 ст.203 ЦК України, ст.чт.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» тобто не було вільним, не відповідало волевиявленню позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та поставило позивачів в тяжке несправедливе становище в договірних зобов`язаннях, які порушують принципи добросовісності за наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків. Постановою від 25.05.2022 року Верховного Суду по справі № 201/8229/19 визначено правову позицію щодо можливості реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до якої статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки пов`язана з дотриманням порядку, визначеного статтею 35 Закону України «Про іпотеку». Уразі порушення встановленого вказаною нормою порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності не допускається». Вимогою ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» така реалізація іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки можлива лише у випадку коли боржник є відмінним від іпотекодавця. Така ж вимога, відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання У той же час відповідно до кредитного договору № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, забезпеченого порукою - договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1 та окремим видом застави іпотекою - договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, позивач [PERSON] одночасно є і боржником і іпотекодавцем, а позивачі [PERSON] , [PERSON] одночасно є і поручителями і майновими поручителями, що нормами діючого законодавства України не передбачено. Отже, укладення кредитного договору № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови») окремим видом застави іпотекою, а саме договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, як і укладення договору іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, не відповідало вимогам ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ст.ст.35, 38 Закону України «Про іпотеку», тобто зміст цієї частини укладеного договору споживчого кредиту та зміст договору іпотеки в цілому суперечать Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, а саме договір про відступлення права вимоги № 229-Ф від 21.09.2016 року (а.с.84-87), договір про відступлення прав за іпотечним договором від 21.09.2016 року (а.с.88), договір про відступлення права вимоги № 293-К від 26.09.2016 року (а.с.91-93), договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.09.2016 року (а.с.94), суд приходить до висновку про правомірність переходу прав за укладеними правочинами кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року й, відповідно, договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, від первісного кредитора Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») до нового кредитора [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1.2 договору про відступлення права вимоги № 229-Ф від 21.09.2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» (а.с.84-87) та п.1.2 договору про відступлення права вимоги № 293-К від 26.09.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс» та [PERSON] (а.с.91-93) новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором і боржником, та одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором, за яким права кредитора за кредитним договором переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення первісним кредитором договірного списання з рахунку/рахунків боржника, що надане первісному кредитору згідно доручення боржника відповідно до умов кредитного договору. Як визначено судом, р ішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 216/8415/14-ц, що набрало законної сили, для суду є преюдиціальним, суд враховує і бере до уваги встановлені цим судовим рішенням обставини та обставини стосовно певних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», які є сторонами справи, яку розглядає і вирішує суд. Як встановлено судом, первісним кредитором ПАТ «Банк Форум» реалізовано право вимоги за правовими наслідками порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, забезпеченим порукою відповідно до статті 554 ЦК України, через суд, де ухвалене судове рішення вступило в законну силу, а правовідносини за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv, забезпеченим договорами поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договором іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, у зв`язку з цим, перенесено у стадію виконання судового рішення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року по справі № 644/3116/18, постановою Верховного Суду від 25 травня 2022 року по справі № 201/8229/19 визначено, що 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті за умови що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своєї згоди на відчуження належного їм на праві спільної сумісної власності житла квартири [ADDRESS] не давали. Отже, реалізація права вимоги за правовими наслідками порушення боржником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року як наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого окремим видом застави іпотекою іпотечного договору № 0193-І від 26.08.2008 року, із відповідальністю боржника [PERSON] та майнових поручителів [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України, із реєстрацією заставного майна квартири [ADDRESS] відповідачем [PERSON] у свою приватну власність, є незаконною, та визначає вихід відповідача [PERSON] за межі правовідносин, що існували на момент переходу прав у зобов`язанні за кредитним договором до неї та порушенням прав і законних інтересів позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, правочини кредитний договір № 0193/08/05-ZNv від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум», в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору окремим видом застави іпотекою іпотечного договору № 0193-І від 26.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як і сам договір іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, не визначають вільне волевиявлення учасників цих правочинів, та порушують права й законні інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за захистом яких вони звернулися до суду, і у зв`язку з цим підлягають визнанню судом недійсними. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України п озовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ч.1 ст.257 ЦК України з агальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.1 ст.261 ЦК України п еребіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України з аміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно до ч.1 ст.253 ЦК України п еребіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи наведене та оцінюючи досліджені в матеріалах справи докази та позиції сторін щодо заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позивачами строки позовної давності не порушено, позов подано у визначений законом трирічний строк давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд відхиляє в цілому заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності від 22.12.2021 року, як безпідставну. Вказаний висновок мотивовано наступним. Суд відхиляє доводи представника відповідача, заявлені в заяві про застосування строків позовної давності, про те, що між відповідачем та позивачами жодних договорів не укладалось, отже належним відповідачем у справі є банк, а не [PERSON] , як такі, що повністю спростовуються матеріалами цивільної справи. [PERSON] є правонаступником прав первісного кредитора та власником заставного майна за укладеними правочинами, що оспорюються позивачами, а тому є належним відповідачем у справі. Суд відхиляє доводи представника відповідача, заявлені в заяві про застосування строків позовної давності, про те, що перебіг позовної давності повинен визначатись з дня ухвалення оспорюваних правочинів кредитного договору № 0193/08/05-ZNv, договорів поруки № 0193-П, № 0193-П-1, договору іпотеки № 0193-І від 26.08.2008 року, як безпідставні. Відповідно до абз.1 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійними обчисляється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила». Суд відхиляє доводи представника відповідача, заявлені в заяві про застосування строків позовної давності, про те, що на перебіг позовної давності впливає рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 22.12.2015 року, так як вказаним судовим рішенням не порушено прав та законних інтересів, за захистом яких позивачі звернулись до суду. Вказане судове рішення позивачами не оспорюється, і не є предметом розгляду справи за пред`явленим цивільним позовом. Суд приймає доводи позивачів, викладені у позовній заяві про те, що вони довідались (могли довідатись) про порушення своїх прав та законних інтересів, за захистом яких звернулися до суду 25 квітня 2019 року (а.с.12-14), і встановлює, що перебіг позовної давності за пред`явленим ними цивільним позовом починається з 26 квітня 2019 року, тобто наступного дня коли позивачі довідались (могли довідатись) про порушення свого права та про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно до ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів, а саме договору про відступлення права вимоги від 21.09.2016 року (а.с.84-87), договору про відступлення прав за іпотечним договором від 21.09.2016 року (а.с.88), договору про відступлення права вимоги № 293-К від 26.09.2016 року (а.с.91-93), договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.09.2016 року (а.с.94), листа-вимоги про усунення порушень від 13.01.2017 року (а.с.95-96), свідоцтва приватного нотаріуса № 728 від 18.02.2017 року про вручення листа-вимоги про усунення порушень від 13.01.2017 року (а.с.97), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81987855 (а.с.98) відповідачем [PERSON] не надано позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доказів переходу до неї, як нового кредитора прав у зобов`язанні та доказів переходу до неї права власності на належне позивачам майно квартиру [ADDRESS] , а значить позивачі не знали і не могли довідатися про порушення своїх прав та законних інтересів, за захистом яких вони звернулися до суду, за цей період. Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів, а саме позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення від 21.01.2019 року (а.с.99-100), ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2019 року про відкриття провадження у цивільній справі № 216/365/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення (а.с.101), супроводжувального листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про надіслання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження у цивільній справі № 216/365/19, з копією позовної заяви та доданих до неї матеріалів (а.с.102), поштового повідомлення рекомендованого про вручення 25.04.2019 року [PERSON] пакету документів з Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу (а.с.103) позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано докази переходу до [PERSON] , як нового кредитора, прав у зобов`язанні, докази переходу до неї права власності на належне позивачам майно квартиру [ADDRESS] та докази наміру [PERSON] виселити позивачів з квартири без надання іншого житлового приміщення 25 квітня 2019 року, а значить позивачі довідалися (і, не могли не довідатись) про порушення своїх прав та про особу, яка їх порушила саме 25 квітня 2019 року. Відповідачем, представником відповідача доказів по справі суду не надано. Доводів у спростування підстав позову позивачів суду не наведено. Судом прийняті надані позивачами докази як належні і допустимі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору, договорів поруки і договору іпотеки, про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню частково, в частині визнання недійсним кредитного договору № 0193/08/05-ZNv від 26 серпня 2008 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум») правонаступником якого є відповідач [PERSON] , в частині забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) (пп.2.1 п.2 «Загальні умови», п.п.5.3, 5.4 п.5 «Особливі умови»), тобто в частині забезпечення виконання зобов`язань відповідно до умов договору окремим видом застави іпотекою, а саме договором іпотеки № 0193-І від 26 серпня 2008 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум»), правонаступником якого є відповідач [PERSON] , визнання недійсним договору іпотеки № 0193-І від 26 серпня 2008 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (колишня назва Акціонерний комерційний банк «Форум»), правонаступником якого є відповідач [PERSON] повністю, та визнання за позивачем [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , за позивачем [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , за позивачем [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] право спільної сумісної власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , що складається із двокімнатного житлового приміщення на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 50,1 кв.м., в іншій частині позовних вимог належить відмовити. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивачами заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме: судового збору, сплаченого ними при подачі позову, тому суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачам понесені витрати за сплату судового збору в розмірі 908,80 грн, стягнувши з відповідача по 302 грн 93 к на користь кожного позивача \~ \~ \~ \~

Outcome: partial