Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Процедура (рух справи): У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2000 року Павлівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, актовий запис №1. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 12 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року зупинено провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що дійсно\~між нею\~та відповідачем\~22\~січня 2000\~року Павлівською\~сільською радою\~Світловодського району\~Кіровоградської області\~було зареєстровано\~шлюб,\~актовий запис\~№1.\~Спільне життя\~з відповідачем\~не склалося\~через розбіжность\~поглядів на\~сімейне життя\~та ведення\~спільного господарства,\~внаслідок чого\~втратилося почуття\~любові та\~поваги один\~до одного,\~відсутнє взаємопорозуміння.\~Ведення між\~позивачем та\~відповідачем спільного\~господарства \~та сумісне\~проживання припинено\~з січня\~2022\~року.\~За таких\~обставин подальше\~спільне життя\~та збереження\~шлюбу не\~можливе. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, та [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надала суду такі докази: - копію свого паспорта громадянина України; - копію свідоцтва про шлюб. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , уклали шлюб, що зареєстрований 22 січня 2000 року Павлівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. З позовної заяви [PERSON] слідує, що сумісне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого втратилося почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнаються та не спростовані. Оцінка суду (джерела права): У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Висновок суду: Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Проте, з письмових заяв сторін вбачається, що сторони не мають наміру зберегти шлюб та сім`ю, яка фактично розпалася. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, сім`ю зберегти сторони не бажають, вжиті судом заходи виявилися безрезультативними, отже, сім`я та шлюб фактично розпалися, а тому позов належить задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved