Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики грошей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.05.2017 уклав з відповідачем договір позики грошей, що підтверджується розпискою, за яким відповідач взяв у позивача в борг 25000,00 дол. США,\~що еквівалентно\~станом на\~15.05.2017\~647500,00\~грн,\~які зобов`язався\~повернути до 15.05.2018. Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позичальник станом на 22.11.2021 борг не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 25000,00 дол. США, що станом на 15.05.2017 еквівалентно 647500,00 грн, інфляційне збільшення - 152521,00 грн, три відсотки річних - 68493,08 грн, а також судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами було укладено договір позики від 19.01.2017, що підтверджується розпискою відповідача від 19.01.2017. Відповідно до умов розписки позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 20000,00 дол. США (двадцять тисяч доларів США), що еквівалентно 560000,00 грн які зобов`язався повернути до 19.01.2018 (а.с. 13). Відповідач не виконав умови договору належним чином. За розрахунком позивача відповідач має сплатити у розмірі\~25000,00\~дол.\~США,\~що станом\~на 15.05.2017\~еквівалентно 647500,00\~грн,\~інфляційне збільшення\~-\~152521,00\~грн,\~три відсотки\~річних -\~68493,08\~грн. Однак з цим розрахунком суд не може погодитися оскільки відповідач отримав грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 20.000 дол.США, проте позивач проводить розрахунок від суми, яка еквівалентна 25.000 дол. США, альтернативного розрахунку не надав. Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (постанова КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18). Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позичальник станом на 22.11.2021 борг не повернув. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у сумі 20.000,00 дол. США. Інфляційне збільшення та три відсотки річних не підлягають стягненню. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial