Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

23 березня 2023року [PERSON] , з участю заінтересованої особи: [PERSON] , звернулася до суду із заявою про визнання (встановлення) факту батьківства. В обґрунтування заяви покликається на те, що вона проходила військову службу за контрактом і у жовтні 2018 року під час військової служби та перебуванні особового складу військової частини [NUMBER] на бойовому злагоджені у Львівській області познайомилась з [PERSON] , [INFO] , який також проходив військову службу за контрактом у даній частині. Між ними зав`язались близькі відносини. Під час відносин вони проживали як чоловік та дружина, орендувавши житло у м. Біла Церква, вели спільне господарство, мали спільних друзів та у двох їздили у гості до своїх батьків. У липні 2019 вона дізналася про свою вагітність, строк якої був чотири тижні. Про вагітність заявниця розповіла [PERSON] , однак останній стосунки продовжувати відмовився, а прийняття рішення щодо вагітності поклав на неї. [INFO] народилась їх спільна дитина [PERSON] . Про народження доньки вона повідомила [PERSON] , натомість, він відмовився приймати будь-яку участь у житті дитини. Запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув як військовослужбовець Збройних Сил України під час виконання своїх службових обов`язків. Не зважаючи на те, що [PERSON] за життя не підтримував з донькою ніяких відносин, не надав матеріальну допомогу, він все ж таки визнавав її своєю донькою. Так, він повідомив про це своїх батьків, зокрема батька\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] та свого рідного брата [PERSON] . Крім того, рідні [PERSON] - батько [PERSON] та брат [PERSON] не заперечують, що їм було відомо про відносини\~\~\~\~\~\~ [PERSON] із нею ще до народження їх спільної доньки [PERSON] . Батько загиблого [PERSON] після похорону сина [PERSON] надавав онуці [PERSON] через неї матеріальну допомогу. [PERSON] погодився визнати [PERSON] своєю онукою за результатами молекулярно-генетичної експертизи. Встановлення факту батьківства їй необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та отримання компенсації у разі загибелі військовослужбовця. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] над донькою [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, дану заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву про встановлення факту батьківства задовольнити з підстав, наведених у ній. Представник заявниці адвокат Клунко О.М. подав через електронну пошту суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заяву [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив заяву про встановлення факту батьківства задовольнити з підстав, наведених у ній. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, через електронну пошту суду надав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що з 2018 року по 2019 рік заявниця [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою, поясненнями заінтересованої особи [PERSON] , фотознімками, доданими до заяви, показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23, 24, 29, 30, 34, 35, 37-54). За час спільного проживання з [PERSON] заявниця завагітніла, але [PERSON] , дізнавшись про вагітність [PERSON] , продовжувати їх стосунки відмовився і прийняття рішення щодо майбутньої дитини поклав на заявницю. [INFO] народилась дитина [PERSON] . (а.с. 14). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю неповнолітньої є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Також судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу за контрактом в складі військової частини [NUMBER] , та загинув [INFO] при виконанні військового обов`язку щодо захисту України, що підтверджується сповіщенням Білоцерківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вих. № ВОБР/582 від 01.02.2023 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом ДРАЦСу Білоцерківському районі Київської області 07 лютого 2023 року (а.с. 19, 22). Факт батьківства померлого [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , стверджується наступними доказами. Наданими письмовими поясненнями заінтересованої особи [PERSON] , яким засвідчено, що померлий [PERSON] приходиться йому сином (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2023 року). Останній раз він бачив сина 27-29 грудня 2022 року коли той приїжджав у відпустку. Саме тоді [PERSON] повідомив йому, що у нього є донька [PERSON] , 2020 року народження, про народження якої він дізнався у 2020 році від її матері [PERSON] , з якою [PERSON] зустрічався у 2018-2019 роках, а також син знав про вагітність [PERSON] . Про [PERSON] він знав раніше із розповідей [PERSON] . Вони зустрічалися, а сама [PERSON] проходила службу у військовій частині разом з сином. Про те, що у них народилася донька, [PERSON] розповів йому лише у грудні 2022 року.(а.с. 23, 24). Наданими письмовими поясненнями свідка [PERSON] , якими стверджено, що померлий [PERSON] є його рідним братом. З [PERSON] у його брата були близькі відносини. Вони познайомились, проходячи разом військову службу десь у 2019 році. [PERSON] та [PERSON] приїжджали до нього в гості у м. Дніпро. Вони також їздили до їх матері у м. Лисичанськ та до матері [PERSON] в Закарпатську область. У 2020 році [PERSON] розповів йому про їх спільну з [PERSON] дитину [PERSON] . Факт того, що то була саме його дитина, [PERSON] визнав. (а.с.29, 30). Наданими письмовими поясненнями свідка [PERSON] , з яких слідує, що вона разом з [PERSON] та [PERSON] проходили військову службу у військовій частині № [NUMBER] . У [PERSON] та [PERSON] були близькі відносини. У м. Біла Церква вони почали разом жити як чоловік та дружина на орендованій квартирі. Через якийсь час [PERSON] завагітніла, про що вона сама розповіла. Також повідомила, що дитина від [PERSON] . (а.с. 34, 35). Фотографіями, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають разом у різних місцях та з яких можна зробити висновок про те, що вони перебувають у відносинах між собою та є щасливими (а.с. 37-54). Крім того, за клопотанням заявниці ухвалою суду від 03 травня 2023 року було призначено в даній цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ. З висновку експерта № СЕ-19/107/-23/4992-БД від 11.08.2023 року, який надійшов на адресу суду 31.08.2023 року, вбачається, що загиблий [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999998%.\~\~ Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). У постанові Верховного Суду України № 591/6441/14-у від 16 травня 2018 року справа № 591/6441/14-ц зазначено, що «підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved