Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

03 квітня 2023 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 05.04.2023 року вказану цивільну справу № 754/4305/23 вирішено передати за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. від 22.05.2023 року вказану цивільну справу №754/4305/23 передано на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року, вказану позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. 11.07.2023 року позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки було усунуто зазначені судом недоліки, ухвалою суду від 18.07.2023 року залучений до участі у справі як третя особа - [PERSON] , а також відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач являється споживачем послуг з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, виконавцем якої з травня 2018 року є комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» і має особовий рахунок № [NUMBER] кв. [ADDRESS] . В квартирі встановлено вузли обліку гарячого водопостачання (лічильники) №4536389 (туалет) та №00726485 (кухня). Засіб обліку гарячої води №4536389 не використовується. Встановлено бойлер. Останній показник - 81,86 куб. м. за використану воду було сплачено повністю і вчасно. Засіб обліку гарячої води № 00726485 встановлено замість №7714276. Останній показник лічильника №7714276 - 17,000 куб.м. за використану воду сплачено повністю і вчасно. Показник лічильника №00726485 на момент встановлення був - 0,000 куб.м, останній оплачений показник на момент звернення до суду становить - 19,00 куб.м. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не проводить перерахунок за спожиту гарячу воду відповідно до показників лічильника, навпаки безпідставно проводить донарахування і виставляє до сплати значні суми. За розрахунками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» сума боргу по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01.02.2023 р. - 6 234,02 грн., а станом на 01.03.2023 р. - 8 071,92 грн. Ще в 2021 році КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в переписці електронною поштою повідомляло, що для можливості розгляду питання про перерахунок за послугу з централізованого постачання гарячої води за період нарахування за нормою просили позивача звернутись до комунального концерну «Центр комунального сервісу» та надати документи про повірку лічильника та заяву про перерахунок. 18.12.2021 року позивачем було направлено заяву щодо проведення перерахунку до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», відповідь на яку позивач отримала 27.02.2023 року через телеграм канал CSK-DESN. 14.01.2023 року позивач повторно звернулась до Центру комунального сервісу. 20.01.2023 року на вимогу Центру комунального сервісу, отриману електронною поштою, позивачем було заповнено шаблон заяви щодо перерахунку. Оскільки відповідь на заяви позивач так і не отримала, 28.02.2023 року позивач повторно відправила свої заяви від 14.01.2023 року та від 20.01.2023 року. Також позивач паралельно зверталась до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з проханням провести перерахунок. Відповідач листом №30/3/2/2270 від 23.02.2023 року за результатами повторного розгляду повідомив позивачу, що на підставі долучених до її звернення документів до програмного комплексу Підприємства внесено інформацію, що підтверджує придатність до використання вузла розподільного обліку гарячої води №4536389. Отже, у програмному комплексі Підприємства відновлено ознаку наявності вузлів розподільного обліку гарячої води № 4536389 та № 00726485. Враховуючи вищенаведене, у лютому 2023 року за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] здійснено коригування нарахувань за послуги з постачання гарячої води за період: з 01.08.2021 року до 31.01.2023 року, а саме: знято обсяг нарахувань «по нормі» - 39,0243 куб.м; нараховане обсяг по різниці між показниками 59,3 куб. м за показниками вузлів розподільного обліку гарячої води: №4536389 - 38,0000 куб.м - 81,8000 куб.м, №00726485:0,0000 куб.м - 15,5000 куб.м. Оскільки нарахування за нормою споживання було менше, ніж фактичні показання вузлів обліку №4536389 та №00726485, у результаті перерахунку було здійснено донарахування у бік збільшення у розмірі - 1984,73 грн. Позивач не погоджується з розрахунками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», оскільки до уваги не прийняті показники лічильників, не враховані здійснені оплати в березні 2021 року, безпідставно здійснені нарахування на суму 5372, 22 грн. та інше. Позивач вважає, що такі дії КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» порушують права і тому позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом. 09.08.2023 року від КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву вважають, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими такими, що не базуються на нормах чинного законодавства України та не підтверджені належними доказами і відповідно, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. На підставі рішення Київської міської ради (далі - КМР) від 20 червня 2017 року № 439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», припинено дію Угоди 2001 з 27 квітня 2018 року та передбачено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди. Розпорядженням КМДА від 27.12.2017 р. №1693 комунальним підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди, визначено КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго». Таким чином, після припинення Угоди, майно комунальної власності, повернуте до КМДА із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» і в подальшому від КМДА передано КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Відповідно до розпорядження ВО КМР (КМДА) від 10.04.2018 р.№591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Підприємство не є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та не несе відповідальності за дії або бездіяльність вказаної особи та не має інформації щодо її господарської діяльності. На підставі наведених нормативних актів, підприємство здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві з 01.05.2018 року та не несе відповідальності за дії або бездіяльність ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» за період до 01.05.2018 року. За даними програмного комплексу підприємства за адресою: [ADDRESS] , наявні дві точки водо розбору, кожна з яких обладнана вузлом розподільного обліку гарячої води №4536389 та №7714276, за показаннями яких проводяться нарахування за послугу з постачання гарячої води. Також позивача було повідомлено, що було внесено інформацію стосовно заміни вузла розподільного обліку гарячої води №7714276 на новий №00726485. Водночас було повідомлено, що визначення фактичного обсягу споживання гарячої води у квартирі можливе за умови встановлення вузла розподільного обліку гарячої води на кожну точку водо розбору. Отже, через відсутність інформації про повірку по одному з лічильників у програмному комплексі підприємства за особовим рахунком за адресою місця проживання позивача, було знято ознаку наявності обох квартирних вузлів обліку гарячої води, встановлених у квартирі позивача. Після надання позивачем необхідних документів відповідачу, у лютому 2023 році за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] було здійснено корегування нарахувань за послугу з постачання гарячої води за період з 01.08.2021 р. до 31.01.2023 р.: знято обсяг нарахувань «по нормі» - 39,0243 куб.м., нараховано обсяг по різниці між показниками: 59,3 куб.м, за показниками вузлів розподільного обліку гарячої води: №4536389:38,0000 куб,м - 81,8000 куб.м; №00726485:0,0000 куб.м - 15,5000 куб.м. Оскільки, нарахування за нормою споживання було менше, ніж фактичні показання вузлів обліку №4536389 та №00726485 у результаті перерахунку було здійснено донарахування у бік збільшення у розмірі 1984, 73 грн. Отже, відповідач зазначає, що у зв`язку з ненаданням документів на вузол розподільного обліку та свідоцтва про його повірку нарахування за послугу з постачання гарячої води в квартирі позивача проводились до вимог чинного законодавства як для приміщення, яке не оснащено індивідуальним засобом обліку гарячої води. Таким чином, відповідач вважає, що вони жодним чином не порушили права та інтереси позивача, а тому просили у задоволені позову відмовити. 28.08.2023 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначає, що відповідач листом від 16.11.2022 р. № 30/3/2/ [NUMBER] повідомив позивача, що за даними програмного комплексу підприємства за адресою: [ADDRESS] наявні дві точки водорозбору, кожна з яких обладнана вузлом розподільного обліку гарячої води № 4536389 та № 7714276, за показаннями яких проводяться нарахування за послугу з постачання гарячої води. Також повідомлялось, що до програмного комплексу підприємства внесено інформацію стосовно заміни вузла розподільного обліку гарячої води № 7714276 на новий № 00726485. Проте повідомлялось, що відповідно до Закону про метрологію вузли вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Водночас повідомлялось, що визначення фактичного обсягу споживання гарячої води у квартирі можливе за умови встановлення вузла розподільного обліку гарячої води на кожну точку водо розбору. Отже, через відсутність інформації про повірку по одному з лічильників (відсутність підтвердження його працездатності) у програмному комплексі Підприємства за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , було знято ознаку наявності обох квартирних вузлів розподільного обліку гарячої води встановлених у зазначеній квартирі. Відповідач повідомив позивача, що для розгляду питання щодо проведення коригування нарахувань за послугу з постачання гарячої води необхідно надати КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заяву для проведення коригування нарахувань. До заяви необхідно надати: документ, що підтверджує придатність вузла комерційного обліку гарячої води №4536389 до застосування (свідоцтво про повірку або технічний паспорт); фото вузла комерційного обліку гарячої води (бажано з датою) на яких чітко зафіксовано: заводський номер лічильника, показники, наявність/відсутність пломби, номер пломби. Позивачем було надано відповідачу вказані документи та 23.02.2023 року відповідач повідомив позивача, що у програмному комплексі Підприємства відновлено ознаку наявності вузлів розподільного обліку гарячої води № 4536389 та № 00726485 та проведено коригування нарахувань за послугу з постачання гарячої води лише за період з 01.08.2021 р. до 31.01.2023 р., але позивач зазначає, що ці нарахування зовсім не враховують реальні показники лічильників і суми проведених оплат, оскільки сума заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] становить 8 071,92 грн. Крім того, відповідачем не вірно нараховано обсяг по різниці між показниками 59,3 куб. м, а також позивачем за цими показниками було проведено оплату. Відповідачем не було встановлено несправність засобів обліку, а тому правових підстав для нарахування плати за нормами споживання на думку позивача є протиправними. Засіб обліку гарячої води №4536389 (встановлено в туалеті) не використовується. Встановлено бойлер. Але було надано свідоцтво про повірку лічильника №4536389. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 3580 клас А в умовах експлуатації. За використану воду позивачем було повністю вчасно сплачено. Засіб обліку гарячої води №00726485 (встановлено в кухні) встановлено замість №7714276 (встановлено в кухні). Останній показник лічильника №7714276 - 17,000 куб.м., за використану воду сплачено повністю і вчасно. Показник лічильника №00726485 на момент встановлення був - 0,000 куб.м., за використану воду сплачено повністю і вчасно. Крім того, позивач зазначає, що відповідач в березні 2021 року безпідставно були здійснені нарахування на суму 5372,22 грн. Неправомірні дії відповідача привели до нарахування на сьогоднішній день боргу в розмірі 8 071,92 грн. Позивач просила позов задовольнити. 29.08.2023 року від представника КП ВО Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 2007 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві адміністрації, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за р.№9506 від 15.10.2007 року, квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до матеріалів справи між [PERSON] та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 04 травня 2018 року за № 224, закріплено за КП "Київтеплоенерго" на праві господарського відання з дня, наступного за днем підписання акта прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються КМДА з володіння та користування ПАТ "Київенерго", у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго". КП "Київтеплоенерго", отримавши в користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва з 01 травня 2018 року набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів (абз. 3 ч. 2 ст. 6 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"). Згідно з ч. 1 та 2 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність"). Так, порядок здійснення нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовано Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання від 22.06.2017 № 2119-VIІІ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п 9. Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Встановлено, що квартира [ADDRESS] , була обладнана квартирним засобом обліку гарячої води № 4536389 (туалет) та №00726485 (кухня), який встановлено замість обліку гарячої води №7714276. Засіб обліку гарячої води №4536389 не використовується, оскільки позивачем встановлено бойлер. Відповідно до п.п. 6-8, 18-19 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 8 липня 2015 року № 474, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт. Особи, винні в порушенні вимог цього Порядку, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до заяв від 26.10.2022 року, 16.01.2023 року, 24.03.2023 року, позивач зверталась до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо проведення перерахунку за особовим рахунком № [NUMBER] щодо централізованого постачання гарячої води. Зокрема зазначено про те, що лічильник води ЛК DN 15 зав. №4536389, 29.12.2022 року, пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та чинний до 27 грудня 2026 року. Також позивачем було направлено Акт №11647 зняття пломб/опломбування вузла розподільного обліку гарячої води від 30.12.2021 року по лічильнику №4536389, останній показник 81,86 м3 та по лічильнику №7714276, останній показник перед заміною - 17,00 м3 (новий №00726485, показник 14,00 м3). Показник лічильника №00726485 на момент встановлення був - 0,000 куб.м, останній оплачений показник на момент звернення до суду становить - 19,00 куб.м., який відповідно до Актів №227691 від 09.11.2017 та №1278814 від 14.01.2022 року прийнятий на абонентський облік ПрАТ АК «Київводоканал». За розрахунками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у позивача наявна заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , яка станом на 01.02.2023 р. становить 6234,02 грн., а станом на 01.03.2023 р. становить 8 071,92 грн. Відповідачем у відповідь на звернення щодо нарахувань за послугу з централізованого постачання гарячої води надано наступну інформацію. Під час проведення нарахувань за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води відповідач використовує інформацію, надану попередньою теплопостачальною організацією ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та передану КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» через мережевий ресурс. Зокрема по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , обліковується інформація щодо проведення заміни квартирного вузла обліку гарячої води зі старого лічильника на новий. Отже, у програмному комплексі підприємства відновлено ознаку наявності вузлів розподільного обліку гарячої води №4536389 та №00726485. У лютому 2023 року за особовим рахунком за вказаною адресою здійснено коригування нарахувань за послугу з постачання гарячої води за період з 01.08.2021 року до 31.01.2023 року, а саме: знято обсяг нарахувань «по нормі» - 39,0243 куб.м., нараховано обсяг по різниці між показниками: 59,3 куб.м. за показниками вузлів розподільного обліку гарячої води: № 4536389:38,0000 куб.м - 81,8000 куб.м, №00726485: 0,0000 куб.м - 15,5000куб.м. Оскільки, нарахування за нормою споживання було менше, ніж фактичні показання вузлів обліку №4536389 та №00726485 , у результаті перерахунку було здійснено донарахування у бік збільшення у розмірі -1984,73 грн. Однак, як встановлено, що за період з 01.08.2021 року до 31.01.2023 року показники лічильників становили: №7714276:15 куб.м - 17 куб.м; №4536389: 80,5370 куб.м - 81,8600 куб.м; №00726485: 0,0000-16,0000 куб.м. Відповідно до копій квитанцій про сплату за житло-комунальні послуги, позивачем було повністю проведено оплату за вказаними показниками лічильників. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. На підставі рішення Київської міської ради (далі - КМР) від 20 червня 2017 року № 439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», припинено дію Угоди 2001 з 27 квітня 2018 року та передбачено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди. Розпорядженням КМДА від 27.12.2017 р. №1693 комунальним підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди, визначено КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго». Таким чином, після припинення Угоди, майно комунальної власності, повернуте до КМДА із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» і в подальшому від КМДА передано КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Відповідно до розпорядження ВО КМР (КМДА) від 10.04.2018 р.№591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. На підставі наведених нормативних актів, підприємство здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві з 01.05.2018 року. Відповідачем не було встановлено несправність засобів обліку гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , а тому правових підстав для нарахування плати за нормами споживання є протиправним. Постановою Верховного суду від 11.02.2019 р. у справі №233/6570/15-ц зроблено правовий висновок відповідно до якого заперечення споживача щодо суми заборгованості, нарахованої за відповідними нормами споживання можуть бути визнані обґрунтованими виключно у випадку, коли споживач доведе, що за період нарахування спірної заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку. Позивач [PERSON] надала суду достатньо доказів того, що у період нарахування спірної заборгованості у квартирі [ADDRESS] , лічильники гарячої води пройшли відповідну повірку та згідно з вимогами закону повинні були бути застосовані для визначення суми оплати за спожиті відповідачем послуги. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з постачання гарячої води. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved