Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

08 травня 2023 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою в якій просить стягнути у відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. за рахунок державного бюджету України. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 11 та 28 вересня 2021 року ним, до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та до Кіберполіції Національної поліції України була подана заява про вчинення кримінального правопорушення. Посадовими особами Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області інформацію по заяві не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України. В зв`язку з бездіяльністю слідчого щодо невнесення даних до реєстру досудових розслідувань та початком розслідування позивач звернувся до слідчого судді. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду від 07 грудня 2021 року справа №204/9255/21, зобов`язано внести данні до реєстру досудових розслідувань. Постановою дізнавача СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції [PERSON] від 30.12.2021 року, про закриття кримінального провадження №12021046680000778 від 21.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрито. Позивач оскаржив постанову до слідчого судді. Ухвалою від 24 січня 2022 року в справі №204/347/22 слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська скаргу [PERSON] на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження задовільнив частково. Скасовано постанову дізнавача СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції [PERSON] від 30.12.2021 року, про закриття кримінального провадження №12021046680000778 від 21.12.2021 року. Зобов`язано уповноважену особу СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відновити та провести досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021046680000778, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2021 року. Звертаючись з роз`ясненням що до стану розслідування справи та ознайомленням зі справою позивач встановив, що не було проведено будь яких слідчих дій. Неодноразово звертався з заявами та клопотаннями до відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та витрачений час були марними. Моральну шкоду аргуметував тим, що після встановлення що ніяких дій слідчими не проведено відчував роздратування, пригнічення втратив сон та сподівання на безпечне життя в державі. Знаходився в стресовому та знервованому стані. Наголошував та довідався з ЗМІ, що в іншій значній кількості злочинів розлідування кримінальних проваджень здійснювалось швидко та в розумні терміни. Спостерігаючи як реформували Національну Поліцію України, про що неодноразово висвітлювалось в засобах масової інформації за участі керівництва країни виступами Кличко в кашкеті НПУ, Авакова та інших сподівався та мав легітимні очікування та сподівання, що реформована поліція буде стояти на охороні законних інтересів, безпеки громадян України. Кожне звернення до установ НПУ засмучує та викликає тривогу за правоохоронну діяльність в країні. Внаслідок нездійснення правоохоронними органами втратив віру у законність та справедливість державної влади, що викликало глибокі душевні страждання і психологічний шок, розчарування та відчуття несправедливості, які Позивач відчуває до цього часу. Не погодившись з позовними вимогами відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. Відповідно до довідки відділу дізнання ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню № 12021046680000778 встановлено: 16.09.2021 року до відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON] від 11.09.2021 року про те, що невідома особа під приводом продажу автомобільних запчастин у Інтернет мережі «OLX» шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами у сумі 3 200 грн., які він перерахував за оплату товару на банківський картковий рахунок [NUMBER] . 17.09.2021 року вказану заяву [PERSON] зареєстровано в інформаційно- телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 20797. До матеріалів ЖЄО № 20797 долучено копії знімків екрана монітора «скріншотів», що містять відомості про отримання та відправлення [PERSON] текстових повідомлень у месенджері «Viber» особі, причетній до скоєння кримінального правопорушення; копію знімку екрана монітора «скріншот» з зображенням сторінки на сайті «OLX» на якій розміщено об`яву про продаж комплектуючих запчастин до автомобіля; копію знімку екрана монітора «скріншот» з зображенням електронного повідомлення від ТОВ «Нова Пошта»; копія роздруківки про переведення грошових коштів. Матеріал ЖЄО № 20797 за заявою [PERSON] розглянуто керівником органу досудового розслідування відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНІ в Дніпропетровській області, яким у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв`язку з цим внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направлено ці матеріали начальнику вказаного відділення поліції для їх розгляду згідно ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку визначеному КУпАП. Подальший розгляд матеріалів ЖЄО № 20797 за заявою [PERSON] доручено оперуповноваженому сектору кримінальної поліції відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції Железняку Д.А., яким складено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та списання даних матеріалів ЖЄО до справи вказаного відділення поліції. Про результати розгляду заяви повідомлено [PERSON] поштовим зв`язком (вих. № 43.6/2844ж від 19.10.2021 року). Також, 29.09.2021 року до відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON] від 28.09.2021 про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення відповідно до якої, останній під приводом продажу автозапчастин у мережі «Інтернет», шляхом обману заволодів грошовими коштами заявника в сумі 3 200 грн., які останній добровільно перерахував [PERSON] в якості оплати за товар, однак товар не отримав та останній відмовився повертати грошові кошти заявнику. 29.09.2021 року вказану заяву [PERSON] зареєстровано в інформаційно- телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 21668. До матеріалів ЖЄО № 21668 долучено копію листа Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 13.09.2023 про направлення матеріалів за зверненням [PERSON] за фактом того, що невідома особа під приводом продажу автомобільних запчастин у Інтернет мережі «ОГХ» шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами у сумі 3 200 грн., які він перерахував за оплату товару на банківський картковий рахунок [NUMBER] ; копії знімків екрана монітора «скріншотів», з зображеннями що містять відомості про отримання та відправлення електронних повідомлень ТОВ «Нова Пошта»; копію знімку екрану монітора «скріншоту» з зображенням електронного листа ТОВ «Нова Пошта». Матеріал ЖЄО № 21668 за заявою [PERSON] розглянуто керівником органу досудового розслідування відділення поліції № 6 Дніпровського РУПІ ГУНП в Дніпропетровській області, яким у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв`язку з цим внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направлено ці матеріали начальнику вказаного відділення поліції для їх розгляду згідно ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку визначеному КУПАП. Подальший розгляд матеріалів ЖЄО № 21668 за заявою [PERSON] доручено оперуповноваженому сектору кримінальної поліції відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції Железняку Д.А., яким складено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та списання даних матеріалів ЖЄО до справи вказаного відділення поліції. Про результати розгляду заяви повідомлено [PERSON] поштовим зв`язком (вих. № 43.6/279їж від 18.10.2021 року). 21.12.2021 \~ \~ \~ \~року до відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON] від 15.12.2021 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. До заяви долучено копію ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 про зобов`язання уповноваженої особи відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами [PERSON] від 11.09.2021 та від 28.09.2021 про вчинення кримінального правопорушення. 21.12.2021 року вказану заяву [PERSON] зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 27455. 21.12.2021 року сектором дізнання відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за заявою [PERSON] внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021046680000778 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Здійснення досудового розслідування доручено дізнавачу сектору дізнання вказаного відділення поліції лейтенанту поліції Бакаляр О.О. 30.12.2021 року \~ \~ \~ \~дізнавачем Бакаляр\~О.О.\~винесено постанову\~про закриття\~кримінального провадження\~№ 12021046680000778\~на підставі\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~284\~КПК України.\~29.01.2022\~року досудове\~розслідування у\~кримінальному провадженні\~відновлено.\~29.07.2022\~року здійснення\~досудового розслідування\~доручено дізнавачу\~сектору дізнання\~відділення поліції\~№ 6\~Дніпровського РУП\~ГУНП в\~Дніпропетровській області\~лейтенанту поліції\~Ченчик В.В.\~28.07.2022\~року до\~відділення поліції\~№ 6\~Дніпровського РУП\~ГУНП в\~Дніпропетровській області\~надійшла заява\~ [PERSON] \~про надання\~матеріалів кримінального\~провадження №12021046680000778\~для ознайомлення\~(Вх.\~№ 0-16).\~Про результати\~розгляду заяви\~повідомлено [PERSON] \~поштовим зв`язком\~(вих.\~№ 43.6/0-16\~від 01.08.2022).\~11.01.2023\~року до\~відділення поліції\~№ 6\~Дніпровського РУП\~ГУНП в\~Дніпропетровській області\~надійшла заява\~ [PERSON] \~від 10.01.2023\~року про\~надання відомостей\~щодо стану\~досудового розслідування\~кримінального провадження\~№ 12021046680000778.\~Про результати\~розгляду заяви\~повідомлено [PERSON] \~поштовим зв`язком\~(вих.\~№ 43.6/0-2\~від 19.01.2023\~року).\~Станом на\~27.07.2023\~року процесуальне\~рішення у\~кримінальному провадженні\~не прийнято,\~досудове розслідування\~триває.\~Позивач у\~своєму позові\~вказує,\~що моральна\~шкода,\~яку він\~оцінює в\~10\~000\~гривень виразилась\~у глибоких\~душевних стражданнях\~і психологічному\~шоці,\~розчарування та\~відчуття несправедливості.\~Однак,\~звертаємо увагу\~суду першої\~інстанції,\~що позивач\~не надав\~до суду\~жодного доказу\~виникнення у\~нього моральних\~страждань,\~а саме\~довідок з\~лікарні,\~які б\~свідчили про\~погіршення його\~етану здоров`я\~або виникнення\~у нього\~психічно-емоційного\~перевантаження.\~Так,\~наявність певних\~недоліків у\~процесуальній діяльності\~зазначених посадових\~осіб сама\~по собі\~не може\~свідчити про\~незаконність їх\~діяльності як\~такої й,\~відповідно,\~не може\~бути підставою\~для безумовного\~стягнення відшкодування\~моральної або\~матеріальної шкоди.\~Звертаємо увагу\~суду першої\~інстанції на\~те,\~що позивач\~не довів\~належними і\~допустимими доказами\~факт завдання\~йому моральної\~шкоди,\~внаслідок тривалого\~розгляду кримінальної\~справи з\~вини саме\~ГУНП,\~причинний зв`язок\~між діями\~слідчого та\~настанням негативних\~наслідків,\~на які\~позивач посилався\~у позові.\~Обов`язковою\~умовою для\~можливості відшкодування\~моральної шкоди\~судом має\~бути доведення\~у належний\~процесуальний спосіб\~фактів настання\~такої шкоди,\~протиправності дій,\~що призвели\~до неї,\~а також\~наявності між\~цими фактами\~причинно-наслідкового\~зв`язку. Таким чином, вважаємо, що позивач не надав суду доказів які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, психосоматичних та психоемоційних змін, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, стану та стосунків, внаслідок зневажливого ставлення до виконання обов`язків, що виразилось у начебто бездіяльності органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 12021046680000778, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між вказаними наслідками та діяннями, що в свою чергу, вважаємо, вказує на відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] щодо стягнення на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Позовна заява мотивована тим, що СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області при відкритті та розслідуванні кримінального провадження №12021046680000778 за статті 190 КК України. Протягом 2021 - 2023 років слідчі закривали кримінальне провадження, не здійснили необхідних слідчих дій та фактично ігнорували клопотання Заявника. Постанова про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а також визнано бездіяльність працівників правоохоронних органів. Представниками Національної Поліції України, Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області направлено відзив з яким Позивач категорично не погоджується, оскільки працівниками правоохоронних органів які є по факту представниками Держави Україна, не здійснено необхідних дій, які не є складними та не потребують значних затрат по розслідуванню кримінальної справи. Таким чином працівники правоохоронних органів проявили зневажливе ставлення до нього як до громадянина України, стимулюють та відповідно сприяють розвитку злочинності в Державі Україна, чим створюють загрозу для країни. Держава Україна витрачаючи значні кошти на навчання та утримання правоохоронних органів піддається ризику розпаду та знищенню через бездіяльність, корумпованість правоохоронних органів. Правоохоронні органи проявляючи бездіяльність, ігнорування своїх посадових обов`язки одночасно проявляють і зневажливе ставлення до Держави Україна. Таке ставлення до країні засмучує мене, викликає тривогу за країну. У законодавстві України немає жодного нормативно-правового акту, який би встановлював процедуру доведення і способи вирахування ступеня і розміру моральної шкоди. Також, позивач посилається на практику вищих судових інстанцій. В судовому засіданні [PERSON] підтримав подану позовну заяву та просив задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Штрихунова А.Д. просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Паращенко Ю.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції). Особа має право на компенсацію від держави за невиконання державою свого позитивного зобов`язання щодо проведення ефективного та незалежного розслідування. Розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані. Критеріями оцінки ефективності розслідування є адекватність дій, проведених органом досудового розслідування, швидкість розслідування та незалежність слідства. Згідно з частиною шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі №916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) зазначила, що надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції позивач може претендувати на компенсацію за шкоду, спричинену надмірною тривалістю кримінального провадження, якщо доведе факт надмірної тривалості досудового розслідування і те, що тим самим йому було завдано матеріальної чи моральної шкоди, та обґрунтує її розмір. Висновки про відшкодування моральної шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування викладені також у постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 585/724/19 (провадження № 61-18673св19), від 23 вересня 2020 року у справі № 638/14007/17 (провадження № 61-3288св19), від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17 (провадження № К/9901/17533/18). У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 362/15/16-ц (провадження № 61-5805св20) зазначено, що «згідно з частиною першою 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Ефективність національного засобу правового захисту за змістом статті 13 Конвенції не залежить від упевненості в сприятливому результаті провадження. Ефективність має оцінюватися за можливістю виправлення порушення права, гарантованого Конвенцією, через поєднання наявних засобів правового захисту. Розумність тривалості провадження повинна визначатись у контексті відповідних обставин справи та з огляду на критерії, передбачені прецедентною практикою ЄСПЛ, зокрема складність справи, поведінку заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (див. mutatis mutandis $ 67 рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v France); $ 35 рішення ЄСПЛ від 27 червня 1997 року у справі «Філіс проти Греції» (№ 2, Philis v. Greece), заява № 19773/92). Стаття 13 Конвенції не вимагає надання спеціального засобу правового захисту від надмірної тривалості провадження; достатніми можуть бути загальні конституційні та судові позови […]». Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] зокрема, обґрунтовував свої вимоги неефективністю та надмірною тривалістю здійснення кримінального провадження, в якому він є потерпілим, внаслідок чого винна особа не була притягнута до кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» у випадках, зазначених у ч. 1 цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд виходить з наступного: Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне, за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого, спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV (Станков) v. BULGARIA (Болгарії) § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Той факт що Позивач, на протязі двох років, більше 10 разів звертався з клопотаннями до слідчого, вимушений був неодноразово звертатись до слідчого судді зі скаргам, які були задовільнені та визнано бездіяльність слідчих, свідчить про неєфективність досудового розслідування. Європейський суд з прав людини зауважив що, держава не завжди може запобігти злочину, але завжди відповідальна за його розслідування «Тершана проти Албанії» (заява № 48756/14) 04. 08.2020 року. Сам факт відсутністю проведення будь якого розслідування на протязі майже 2-х років не заперечується відповідачами та підтверджений доказами долученими до матеріалів справи, ухвалами слідчого судді в справах №204/347/22, №204/9255/21. Аналогічний висновок зроблений в правовій позиції Верховного Суду в Постанові від 07 червня 2023 року в справі №335/8532/21 (провадження №61-4608св23). Визначений законом розмір є мінімальним, а тому суд, виходячи із обставин даної справи, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, спричиненої [PERSON] , виходячи із засад Верховенства Права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Суд, встановивши всі обставини справи, аналізуючи ступінь негативного впливу на життя та свідомість [PERSON] , значні порушення життєвого укладу та моральні страждання, які поніс позивач через неможливість отримання своїх грошових коштів та стрес, прийшов до висновку, що позивачу була спричинена моральна шкода у розмірі 10000,00 грн., та саме в такому розмір вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved