Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У липні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2007 року, який за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2013 розірвано. 19.01.2019 позивачка [PERSON] уклала та зареєструвала новий шлюб з [PERSON] . Від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , який з народження проживає разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] . Бажаючи зареєструвати сина [PERSON] за фактичним місцем його проживання вона звернулась до відповідача з проханням про надання відповідного дозволу, однак він їй категорично відмовив. 06.06.2023 спільний син [PERSON] , самостійно звернувся до органу реєстрації Відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької районної державної реєстрації з заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), однак йому було відмовлено, оскільки місце проживання дитини, яка не досягла 18-річного віку визначається за згодою обох батьків. В поданій [PERSON] заяві відсутня згода батька. Враховуючи, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина, позивачка була змушена звернутись з даним позовом до суду. Відповідач у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі відзив не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2023 виправлено описку в ухвалі суду від 13.07.2023. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилась, повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка наявна в матеріалах справи.. Позивачка має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 30.03.2019 № 143384-2019 та фактично мешкає разом із неповнолітнім сином [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Зі змісту позову вбачається, що згоди в добровільному порядку на реєстрацію місця проживання сина за місцем реєстрації матері (позивача у справі), батько не дає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 3 вказаної норми закону місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Такої згоди між батьками дитини не досягнуто. Відповідно до пункту 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою КМУ від 07.02.2022 р. № 265 «у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти». Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Враховуючи, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з матір`ю, спір між батьками про його місце проживання відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, згоду батька на реєстрацію місця проживання сина позивачка не може отримати внаслідок нехтування ним цих правил, суд вважає, що в інтересах дитини необхідно надати дозвіл [PERSON] на реєстрацію сина за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] , [INFO] . Судові витрати. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача в розмірі 1073,60 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved