Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою та просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову, позивач стверджує, що він, [PERSON] працює лікарем в КНП «Болградська центральна районна лікарня» з 2003 року до сьогодні. В 2004 році за місцем його роботи, Болградською ЦРЛ йому та членам його сім`ї було надано для проживання житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому його родина проживає донині без оформлення будь-яких документів. Весь цей час, він сплачує усі комунальні послуги за користування електроенергією, водопостачання та газопостачання. Лише 07.02.2011 року Болградською центральною районною лікарнею було видано наказ №27, яким вказаний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] передано йому, як лікарю-хірургу [PERSON] та його родині-лікарів. 08 лютого 2011 року оформлено Акт прийому-передачі жилого будинку за адресою: [ADDRESS] між Болградською центральною районною лікарнею та ним, [PERSON] . Згодом діти виросли, стали самостійними, мають свої родини та проживають окремо. А в будинку проживають він та його дружина [PERSON] . За весь цей час безперервного користування будинком, він повністю його відремонтував, переобладнав комунікації з водопостачання, водовідведення, осучаснив опалення, здійснив багато інших робіт. Наразі постало питання реєстрації в цьому будинку, в зв`язку з чим він звернувся до керівництва лікарні, яке передавало йому будинок для проживання ще в 2004 році, потім до Болградської РДА, на що отримав відповідь про необхідність звернення до суду для визнання за ним право власності на цей будинок. При цьому він з`ясував, що: Рішенням № 548-V від 15 жовтня 2010 року 42 сесії V скликання Болградської районної ради Одеської області було прийнято в спільну власність територіальних громад району, управління якою здійснювала районна рада жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області №1584/07 від 31.12.2020 року, жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , інвентарний номер 10310030, рік введення в експлуатацію 2000 рік - перебуває на балансі КНП «Болградська ЦРЛ». На підставі рішення сьомої сесії VІІІ скликання Болградської районної ради Одеської області внесено зміни до рішення районної ради від 24.12.2020 року №28-VІІІ «Про вихід зі складу засновників та безоплатну передачу майна Болградській міській раді Болградського району, а саме: п.1.1. Об`єкт нерухомого майна за №28 пункту 3 рішення викладено в наступній редакції: «п.28 Об`єкт нерухомого майна: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу №1075 від 05.12.2002 р». 29 січня 2021 року складено Акт приймання-передавання комісією, яка утворена відповідно до рішення Болградської міської ради №74-VІІІ від 24.12.2020 року «Про безоплатне прийняття прав засновника на юридичні особи - організації, заклади, установи, та надання згоди на прийняття до комунальної власності Болградської територіальної громади майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад Болградського району» щодо об`єкту передачі, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , належить територіальним громадам Болградського району у особі Болградської районної ради Одеської області (23213678), балансоутримувач Комунальне некомерційне підприємство «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області (01998710) - передано Болградській міській раді Одеської області (04057008). Вказаний акт затверджено Болградським міським головою Димитрієвим С.Г. 29.01.2021 року. Станом на 21.05.2021 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - не зареєстровано. Звернувшись до Болградської районної державної адміністрації Одеської області з приводу оформлення права власності на його, [PERSON] ім`я, було надано відповідь 08.11.2021 року за №01/Х-95/58, що для вирішення питання оформлення документів на житловий будинок та подальшої приватизації об`єкта пропонується звернутись до Болградської міської ради або суду. За викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 21.07.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого розгляду на 15:00 годину 24.08.2023 року (а.с.46), про що повідомлено сторонам по справі (а.с.47). 13 вересня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено до справу до судового розгляду на 09:00 годину 29.09.2023 року (а.с.77-78), про що повідомлено сторін по справі (а.с.79, 80). В судовому засіданні 29.09.2023 року: - позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджував, що в 2003 році він з родиною: дружина, син та невістка, приїхали до міста Болград, де почали працювати в Болградській ЦРЛ. В 2004 році Болградська ЦРЛ передала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] його родині для постійного проживання. Весь цей багаторічний час, його сім`я проживає в цьому будинку, син з невісткою переїхали до м.Ізмаїл, а вони з дружиною проживають по теперішній час. Станом на 2004 рік будинок був у досить занедбаному стані, а тому вони здійснили ремонт, замінили усі вікна, вхідні двері, відремонтували дах, переобладнали опалення, зробили каналізацію, провели водопостачання, утеплили його. Навколо будинку зробили вимощення, побудували гараж, бесідку. Висадили фруктовий сад, смородину, малину. Протягом постійного, добросовісного і безперервного проживання і користування цим домоволодіння він, разом з усіма членами родини усвідомлювали, що будинок є чужим, оскільки ніяких правовстановлюючих документів на його ім`я видано не було. Однак продовжували ним відкрито добросовісно користуватися, здійснювати капітальні і поточні ремонтні роботи, осучаснювати його, створювати належні і вкрай необхідні умови для проживання сім`ї. Сплачував і сплачує як споживач усі комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями. Був переконаний, що будинок належить Болградській ЦРЛ. Наразі виникла потреба здійснити реєстрацію місця проживання за фактичним місцем проживання, в зв`язку з чим він звернувся до керівництва лікарні з питання оформлення права власності на цей будинок за ним, позивачем. І Болградська ЦРЛ і Болградська РВА скерували його до суду. З цих підстав просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача - адвокат Дімов Д.П. підтримав доводи свого довірителя, наполягав на задоволенні позовних вимог. Надав пояснення з правових підстав заявлених вимог. Посилався на вимоги ст.344 ЦПК України, та стверджував, що позивач володіє добросовісно житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності. Позивач [PERSON] володіє будинком відкрито, не приховував факт знаходження майна в його володінні. До того ж, володіє безперервно, оскільки воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідач Болградська міська рада Одеської області про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.80). За підписом міського голови Димитрієва С.Г. до суду подано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника міської ради (а.с.57-58). Відповідач Болградська районна державна (військова) адміністрація Одеської області також сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.80). Згідно відзиву від 11.08.2023 року не заперечували щодо задоволення позовних вимог (а.с.55-56). 28.08.2023 року представником подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, підтримали відзив, та стверджували про відсутність заперечень щодо позовних вимог (а.с.66-67) Третя особа на стороні відповідачів Комунальне некомерційне підприємство «Болградська центральна районна лікарня» повідомлений належним чином (а.с.80). Подала до суду заяву від 24.08.2023 року про розгляд справи у відсутність представника (а.с.59). 12.09.2023 року до суду надійшла заява за підписом генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Болградська центральна районна лікарня» [PERSON] про цілковите і беззаперечне визнання позовних вимог. Підтвердили, що позивач [PERSON] працює в лікарні з 18.04.2003 року по теперішній час. У 2004 року йому та його родині було передано для проживання житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вважали, що оскільки позивач тривалий час відкрито і безперервно користується цим будинком, то є підстави для визнання права власності на цей будинок за ним (а.с.59). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином України (а.с.8). Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.82, 83). Згідно трудової книжки [NUMBER] , заведеної 20.06.1976 році, прийнятий на посаду лікаря-хірурга 18.04.2003 року в Болградську центральну районну лікарню (теперішня назва КНП «Болградська центральна районна лікарня»), де працює по теперішній час (а.с.40, 70-75), що також підтверджується довідками КНП «Болградська ЦРЛ» від 20.07.2023 року за №316, від 12.09.2023 року за №332 (а.с.39, 69). Щодо вказано домоволодіння, в якому проживає позивач встановлено наступне: Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області №330 у вересні 2000 року затверджено Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] (а.с.9). 05.12.2002 року було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] , діючого на підставі доручення та від імені Болградської районної державної адміністрації, згідно якого Болградська районна державна адміністрація придбала жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці Болградської міської ради площею 471 кв.м. та складається в цілому з одного жилого цегляного будинку, загальною площею - 64.4.кв.м. з господарськими будівлями під літерами; «Б, В, №1-3 - надвірні споруди (а.с.10). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 05.12.2002 року, зареєстрований в реєстрі за №1075 (а.с.10). Тоді ж 05.12.2002 року було укладено угоду між Болградською районною державною адміністрацією та [PERSON] щодо купівлі-продажу жилого будинку: [ADDRESS] , а саме п.2 договору викладено в новій редакції: продаж цей вчинено за 65000 гривень, яка також посвідчена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, та зареєстровано в реєстрі за №1450 (а.с.11). 09 грудня 2002 року було здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за Болградською районною державною адміністрацією Одеської області в КП «Болградське БТІ» в реєстровій книзі №27 за реєстровим №681 (а.с.12). Технічний паспорт на цей житловий будинок було виготовлено на замовлення Болградської РДА 01.08.2011 року (а.с.18). Рішенням № 548-V від 15 жовтня 2010 року 42 сесії V скликання Болградської районної ради Одеської області було прийнято в спільну власність територіальних громад району, управління якою здійснює районна рада жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). В 2004 році за місцем роботи позивача, Болградською ЦРЛ позивачу та членам його сім`ї було надано для проживання житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому його родина проживає по теперішній час без оформлення будь-яких документів (а.с.68). Весь цей час, позивач сплачує усі комунальні послуги за користування електроенергією, водопостачання та газопостачання та заборгованості не має (а.с.41-45). Лише 07.02.2011 року Болградською центральною районною лікарнею було видано наказ №27, яким вказаний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] передано йому, лікарю-хірургу [PERSON] та його родині-лікарів (а.с.14). На підставі Акту прийому-передачі від 08.02.2011 року жилий будинок за адресою: [ADDRESS] передано Болградською ЦРЛ лікарю-хірургу [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області №1584/07 від 31.12.2020 року, жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , інвентарний номер 10310030, рік введення в експлуатацію 2000 рік - перебуває на балансі КНП «Болградська ЦРЛ» (а.с.22). На підставі рішення №82-VІІІ від 24.06.2021 року сьомої сесії VІІІ скликання Болградської районної ради Одеської області внесено зміни до рішення районної ради від 24.12.2020 року №28-VІІІ «Про вихід зі складу засновників та безоплатну передачу майна Болградській міській раді Болградського району, а саме: п.1.1. Об`єкт нерухомого майна за №28 пункту 3 рішення викладено в наступній редакції: «п.28 Об`єкт нерухомого майна: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу №1075 від 05.12.2002 р». п.1.2. У пункті 4 рішення «Припинити комунальним організаціям, закладам, установам районної ради право оперативного управління майном» у адресі майна Комунального некомерційного підприємства «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області слова: «[ADDRESS]» замінити на слова: «[ADDRESS]» (а.с.19). 29 січня 2021 року складено Акт приймання-передавання комісією, яка утворена відповідно до рішення Болградської міської ради №74-VІІІ від 24.12.2020 року «Про безоплатне прийняття прав засновника на юридичні особи - організації, заклади, установи, та надання згоди на прийняття до комунальної власності Болградської територіальної громади майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад Болградського району» щодо об`єкту передачі, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , належить територіальним громадам Болградського району у особі Болградської районної ради Одеської області (23213678), балансоутримувач Комунальне некомерційне підприємство «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області (01998710) - передано Болградській міській раді Одеської області (04057008) (а.с.20). Вказаний акт затверджено Болградським міським головою Димитрієвим С.Г. 29.01.2021 року (а.с.20). Рішенням вісімнадцятої сесії VІІІ скликання Болградської міської ради Одеської області № 437- VІІІ від 24.06.2021 року (а.с.21) внесено зміни до рішення Болградської міської ради №74-VІІІ від 24.12.2020 року «Про безоплатне прийняття прав засновника на юридичні особи - організації, заклади, установи, та надання згоди на прийняття до комунальної власності Болградської територіальної громади майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад Болградського району», п.1.1 п.28 додатка 3 до рішення викладено у наступній редакції: «п.28 Об`єкт нерухомого майна: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу №1075 від 05.12.2002 р» (а.с.21). Станом на 21.05.2021 року та час розгляду даної справи 29.09.2023 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - не зареєстровано (а.с.23, 81, 90). Звернувшись до Болградської районної державної адміністрації Одеської області з приводу оформлення права власності на його, [PERSON] ім`я, було надано відповідь 08.11.2021 року за №01/Х-95/58, що для вирішення питання оформлення документів на житловий будинок та подальшої приватизації об`єкта пропонується звернутись до Болградської міської ради або суду (а.с.24). Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , замовник [PERSON] , ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 12.07.2023 року становить 99420.00 гривень (а.с.31-38). В судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] (а.с.84-85) суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та знає сім`ю з часу вселення в будинок за адресою: [ADDRESS] . Підтримують гарні дружні стосунки, часто бувають в будинку позивача і в гостях і у разі необхідності надають допомогу в різних роботах по ремонту і облаштуванню будинку. Жодних сумнівів у неї не було в тому, що позивач не є власником цього будинку, оскільки він відкрито ним володіє і користується протягом всього часу проживання. Із занедбаного будинку переобладнав і відремонтував його у добротний сучасний будинок. Ремонт здійснював і в середині будинку, і ззовні. Свідок [PERSON] (а.с.86-87) пояснив, що він є другом сім`ї позивача [PERSON] .. Знає його та родину з 2005 року, часто бувають в гостях, підтримують один одного, тісно спілкуються. Весь цей час родина проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач відкрито користується і володіє будинком. І будучи гарних господарем повністю відремонтував будинок, замінив вікна, двері, дах, провів водопостачання та водовідведення, зробив нову систему опалення, утеплив будинок, так як був дуже сирий і вода стікала по стінах, облаштував нове вимощення навколо будинку, збудував бесідку, висадив гарний сад. Вони як друзі приймали участь і допомагали в здійсненні ремонтних робіт. Лише нещодавно, він дізнався, що позивач не є власником будинку, що викликало у нього велике здивування. Свідок [PERSON] (а.с.88-90) пояснив, що він є сусідом позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] . Родина [PERSON] заселилась в сусідній будинок [ADDRESS] в 2004 році і з тих пір вони товаришують, підтримують гарні дружні стосунки. Не раз допомагав [PERSON] в різних ремонтних і будівельних роботах. Вважав, що будинок належить позивачу, оскільки він ним відкрито користувався як власник, добросовісно володів, ремонтував, осучаснював, сплачував усі комунальні витрати. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки добре знають сім`ю позивача. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнішнього володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови) Таким чином за змістом ст.344 ЦПК України володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі N 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі N 755/16913/16-ц. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, та реєстрації в КП «Болградське БТІ» з грудня 2002 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] була Болградська районна державна адміністрація Одеської області (а.с.10-12). 15.11.2010 році зазначене домоволодіння було передано у власність Болградській районній раді (а.с.24). У січні 2021 року даний житловий будинок передано у власність від Болградської районної ради до Болградської міської ради Одеської області. Вказаний будинок перебуває на балансі в КНП «Болградська ЦРЛ» (а.с.24). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - не зареєстровано (а.с.81, 90). Відповідачі та третя особа на стороні відповідачів за даним позовом позовні вимоги визнали цілком і беззаперечно, про що надали суду відповідні заяви. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови). У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. За наслідками досліджених доказів, суд встановив, що домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] було видано позивачу Болградською ЦРЛ ще в 2004 році, та лише в 08.02.2011 році складно акт прийому передачі між Болградською ЦРЛ та [PERSON] , тобто таким чином річ опинилася у володінні позивача, є об`єктивно чужою так як належить Болградській міській раді Одеської області згідно рішення вісімнадцятої сесії VІІІ скликання Болградської міської ради Одеської області № 437- VІІІ від 24.06.2021 року, яким внесено зміни до рішення Болградської міської ради №74-VІІІ від 24.12.2020 року «Про безоплатне прийняття прав засновника на юридичні особи - організації, заклади, установи, та надання згоди на прийняття до комунальної власності Болградської територіальної громади майна, що знаходиться в спільній власності територіальних громад Болградського району», однак на час постановлення даного рішення право власності не зареєстровано, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно … (а.с.81, 90). Позивач [PERSON] , як володілець спірного домоволодіння, суб`єктивно вважає майно своїм, так як повністю зробив ремонт у будинку, осучаснив його; володіння майном є добросовісним; володіння здійснюється протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжується безперервно. Даний висновок суду повністю співвідноситься з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 03.12.2018 року № 153/608/17, провадження №61-2689св18 (а.с.34-38). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 19 років продовжує відкрито, безперервно проживати у домоволодінні за адресою по [ADDRESS] , то вбачаються підстави для визнання права власності за набувальною давністю. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved