Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

24.07.2023 до Дарницького районного суду міста Києва від представника позивача - адвоката Тихомирова Романа Леонідовича надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 5 455,29 доларів США та 15 000 грн штрафу, а також судові витрати у сумі 11 144,92 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти у гривнях, що еквівалентно було на дату укладення договору позики 5 360 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути таку саму суму грошових коштів без нарахування відсотків до 10.03.2022. Умовами договору було визначено, що позика повертається частинами згідно графіку: до 10.01.2022 - 255 доларів США, до 10.02.2022 - 250 доларів США, та до 10.03.2022 - 4 855 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 13.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю. Проте відповідач з 10.01.2022 не виконував прийняті на себе зобов`язання щодо повернення позики, і станом на даний час у нього наявна заборгованість у розмірі 5 105 доларів США. Відповідно до п. 8 договору, у разі неповернення частини позики в розмірі та строк, зазначений у п. 6 договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 15 000 грн. А відповідно до п. 9 договору, що при неповерненні чи несвоєчасному поверненні суми позики, тобто у строки, зазначені у п. 6 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу. Cума пені, що нарахована відповідачу до 24.02.2022 становить 350 доларів США. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач за неналежне виконання умов договору, має сплатити 3% річних, які нараховані станом до 24.02.2022, та складають 0,29 доларів США. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 04.08.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за адресою реєстрації місця проживання. Конверт з позовною заявою, додатками до неї та ухвалою суду повернувся без вручення із зазначенням поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 10.12.2021 [PERSON] отримав у боргу у [PERSON] гршові кошти у розмірі 144 935,00 грн., що еквівалентно 5 360 доларів США, які зобов`язався повернути до 10.03.2022 (а. с. 13 - 14). З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 13.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю. (а. с. 15 - 21). Пунктом 6 договору позики було визначено, що позика повертається частинами згідно графіку: до 10.01.2022 - 255 доларів США, до 10.02.2022 - 250 доларів США, та до 10.03.2022 - 4 855 доларів США. Відповідно до п. 8 договору, у разі неповернення частини позики в розмірі та строк, зазначені у п. 6 цього договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 15 000,00 грн. А пунктом 9 договору встановлено, що при неповерненні суми позики своєчасно, тобто у строки, визначені пунктом 6 цього договору, позичальник сплачує пеню у розмірі 10 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки сплати боргу. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем у позику грошових коштів у сумі 5 360 доларів США від позивача. Як вбачається із позовної заяви, відповідачем частково було повернуто позику, а саме у розмірі 255 доларів США, тому як зазначає відповідач, розмір заборгованості становить 5 105 доларів США, які підлягають стягненню з відповідача. Також суд вважає правомірною вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 15 000 грн штрафу за неповернення частини позики в розмірі та строк, зазначені у п. 6 цього договору. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог щодо неповернення отриманих у борг коштів відповідач суду не надав. Щодо стягнення пені відповідно до п. 9 договору та 3% річних, то суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Пунктом 9 договору встановлено, що при неповерненні суми позики своєчасно, тобто у строки, визначені пунктом 6 цього договору, позичальник сплачує пеню у розмірі 10 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки сплати боргу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З договору позики вбачається, що остаточний строк виконання договору - 10.03.2022. Разом з тим, позивачем нараховано пеню та 3% річних до 24.02.2022, тобто у період дії договору, що суперечить чинному законодавству та самому договору. Іншого розрахунку позивачем суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача основної суми боргу у розмірі 5 105 доларів США. та 15 000 грн штрафу. У решті позовних вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 144,92 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн, які згідно умов Договору № 05/04/2023 про надання правової допомоги від 05.04.2023 (далі - Договір) та Додаткового договору до Договору від 05.04.2023 позивач зобов`язаний оплатити адвокату протягом 3 робочих днів з моменту отримання виконавчого листа. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial