Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0.1000 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті батька позивача із ним проживала мачуха [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , та рідний брат позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач проживала і проживає поряд, по сусідству. Свою мачуху [PERSON] та рідного брата [PERSON] позивач доглядала самостійно та здійснила поховання. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тривалою хворобою, поганим фінансовим становищем та доглядом за хворою мачухою [PERSON] , а згодом за ріднім братом [PERSON] . В спадкові права після смерті батька ні [PERSON] , ні [PERSON] не вступали. Оскільки у володінні позивача перебували оригінали правовстановлюючих документів, вона вважала себе такою, що фактично вступила у володіння спадщиною. Позивач оплачувала комунальні платежі, робила поточний ремонт, обробляла та обробляє земельну ділянку біля будинку. Після смерті брата [PERSON] , позивач, у травні 2022 року, звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка А.С. з метою оформлення своїх спадкових прав. Однак, 20.07.2022 позивач отримала відмову, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини, та їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 01.03.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 01.03.2023 клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , відносно спадкового майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.03.2023 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві вказано, що послання позивача на те, що у неї були поважні причини, які перешкодили своєчасному зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , жодними доказами не підтверджені. Після смерті [PERSON] батько відповідача [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв фактично, у порядку ст.549 ЦК УРСР 1963 року. У передбачений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Також вона не вступила у фактичне володіння або управління майном, оскільки батько позивача [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю, отже володів та користувався майном, сплачував комунальні платежі, ніс тягар по утриманню майна до березня 2022 року, поки він раптово не помер. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач до нотаріальної контори заяву не подала, фактично не прийняла спадщину, 22 роки не цікавилась майном, не вчиняла дії щодо поновлення строків на прийняття спадщини, отже її воля, як спадкоємиці, була виражена у її діях. Відповідач вважає, що дії позивача направлені на те, що позбавити його права на спадок, оскільки лише через 22 роки після смерті батька, скориставшись тимчасовою відсутністю відповідача в місті Житомирі, вона змінила замки, перешкоджає доступу відповідача до будинку та до документів на нього, та через судові позови намагається вступити в спадщину. Відповідач вказує, що позивач не довела належними та допустимими доказами, що після смерті батька у 2000 році вона через поважні причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також що вона вчиняла дії з управління майном. До позову не додано квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, доказів здійснення ремонтних робіт, та доказів фактичного управляння майном. [PERSON] раніше зверталася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька, однак зазначений позов за її заявою було залишено без розгляду. У відзиві представник відповідача [PERSON] просить викликати в судове засідання свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 22.03.2023 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С., на виконання ухвали суду про витребування доказів від 01.03.2023, до суду надійшла копія спадкової справи №37/2022, щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . 28.03.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про виклик свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 28.03.2023 клопотання сторін про виклик свідків задоволені та у судове засідання викликано у якості свідків вищезазначених осіб; закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник позивача додатково пояснила, що показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджуються доводи позову. Вважає, що свідки сторони відповідача показів, які стосуються обставин справи, не надали. Позивач фактично прийняла спадщину. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача додатково пояснила, що позивач обробляла присадибну ділянку, однак це не підтверджує факту управління спадковим майном, оскільки з обробки ділянки вона отримувала вигоду для себе. Те, що позивач приносила їжу та допомагала, є звичайними родинними стосунками. Доказів вступу у спадщину після смерті у 2000 році батька шляхом вступу в управління майном, позивачем не надано. Також даний факт не підтвердили свідки. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] , знайомі приблизно з 2005 року, з відповідачем не знайома. Також була знайома з [PERSON] та [PERSON] , з 2005 року були сусідами, їхнє домоволодіння та домоволодіння свідка розташовані через два будинки. Постійно спілкувались, свідок бачила, що відбувається в них вдома. Коли [PERSON] захворіла, її доглядав син [PERSON] . Позивач допомагала з доглядом за мачухою, коли [PERSON] був на роботі, носила їсти, мила. Коли померла [PERSON] , [PERSON] залишився сам, хворів, позивач його доглядала, носила їсти та ліки, прибирала будинок. Позивач доглядала як за мачухою, так і за братом. Наразі позивач обробляє присадибну ділянку біля будинку, прибирає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач є сином його друга. З покійним батьком відповідача свідок був знайомий ще зі шкільних років. У період 2000 року спілкувався з [PERSON] дуже часто, декілька разів на місяць, влітку ще частіше. Коли приїжджав додому до [PERSON] , позивача там не бачив. Про те, що хтось допомагав [PERSON] по дому, нічого не знає. Коли була матір, догляду ніхто не потребував. Вказує, що [PERSON] та [PERSON] до смерті догляду не потребували. За кілька днів до смерті [PERSON] приходив до свідка. Про те, що у [PERSON] є сестра, не знав. [PERSON] у хворобливому стані не бачив, коли свідок приходив до них додому, вона ходила та розмовляла, знав про те, що трохи хворіла. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був його другом з дитинства, знав його батьків, бував в них вдома, знає [PERSON] . Позивача не знає, вказує, що вона приходила на роботу, брала гроші на поховання [PERSON] . Син останнього в цей час перебував з матір`ю в Закарпатській області. Мати [PERSON] років 5 була прикована до ліжка, втратила мову, доглядав її син. [PERSON] купував підгузки, одноразові простирадла, належним чином доглядав матір. Розповідав свідку, що інколи кликав знайому на допомогу, яка готувала, прибирала, за що давав їй гроші, віддячував. Комунальні послуги оплачував [PERSON] , оформив субсидію. Ремонт у будинку не робив, бо це дорого коштувало. Помер [PERSON] раптово, з невідомої причини. Свідок вказує, що [PERSON] був сам, нікому не потрібний. [PERSON] до смерті сам міг дати собі раду. Про те, що у [PERSON] є сестра, свідок не знав, [PERSON] про це не розповідав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сусідкою, вони близько спілкуються. Також була знайома з родиною [PERSON] , вікна свідка виходять на їхній будинок, бачила, хто до них приходив. Бачила, що позивач постійно ходила, коли хтось захворів. Коли захворіла [PERSON] , позивач теж ходила, допомагала [PERSON] , готувала їсти, мила, прибирала. Будинком займався [PERSON] , позивач допомагала в городі та доглядати за будинком. Вони жили дружно, як сестра з братом. Після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] біля будинку свідок нікого не бачить. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з [PERSON] , перебувають у сусідських відносинах. Був знайомий з [PERSON] . Після смерті [PERSON] у будинку проживали його дружина і син, вони доглядали будинок. Кілька років до смерті [PERSON] була лежачою, [PERSON] ходила до них допомагати, щось їм носила, мила [PERSON] , допомагала в будинку та на присадибній ділянці. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її сином, позивач - сестра колишнього чоловіка. З колишнім чоловіком [PERSON] з 2000 року по 2010 рік проживали по [ADDRESS] . У 2010 році розлучились, та з того часу [PERSON] проживав у будинку батьків. Однак вони продовжували спілкуватись, [PERSON] спілкувався з сином. Знала, що батьком позивача записаний [PERSON] . Позивач проживала у сусідньому будинку, навідувалась до [PERSON] , однак свідок не бачила, щоб позивач проживала у їхньому будинку або щось у ньому робила. Гроші на поховання [PERSON] свідок та відповідач пересилали. Після смерті [PERSON] позивач телефонувала та запитувала дозволу, чи можна зайти до будинку. Після смерті [PERSON] у будинку проживала [PERSON] , також періодично там проживав [PERSON] , а коли мати захворіла, то постійно там жив. Позивача у будинку не було, догляд за будинком та присадибною ділянкою здійснював [PERSON] , також його брат присилав гроші для догляду за матір`ю. Позивач можливо допомагала, однак господарство не прийняла та не вела. Догляд за [PERSON] здійснював [PERSON] . Сам [PERSON] догляду не потребував, від до останнього працював. До 2010 року потреби у догляді [PERSON] за будинком та за [PERSON] не було. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до змісту копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком є [PERSON] (а.с. 5, 66). 17.08.1991 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 66). У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьком є [PERSON] (а.с. 64). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьком є [PERSON] (а.с. 69). [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією дублікату договору №57 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 02.09.1965 (а.с. 15-17). Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.09.1995, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2000 (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2017 (а.с. 7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2022 (а.с. 8). 25.05.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с. 63). 16.06.2022 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 68). Зі змісту постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. від 20.07.2022 вбачається, що [PERSON] подала документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на живий будинок [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька [PERSON] . Приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємець протягом шести місяців з дня смерті не подала заяву про прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 2000 році, спірні правовідносини врегульовані ЦК УРСР у редакції 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Ураховуючи наведене, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном або подали державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 554 ЦК УРСР у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування, його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (стаття 529 ЦК УРСР). Відповідно до частини другої статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , про смерть якого [PERSON] було достеменно відомо, позивач до нотаріальної контори не зверталась. Позивач посилається на те, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки оплачувала комунальні платежі, робила поточний ремонт, обробляла та обробляє земельну ділянку. Разом з тим, позивач у спірному будинку не зареєстрована, не проживала після смерті батька, та не проживає наразі. Жодних доказів того, що позивач вчиняла дії по управлінню, розпорядженню і користуванню спадковим майном, підтриманню його в належному стані або оплачувала надані комунальні послуги, тощо, позивачем не надано. З показів свідків вбачається, що позивач допомагала [PERSON] доглядати [PERSON] , готувала їжу, прибирала, тощо, обробляла присадибну ділянку. Однак, такі дії, на переконання суду, жодним чином не підтверджують, що після смерті батька вона вступила в управління та володіння будинком та земельною ділянкою. На той час там проживала дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , яка і була фактичним володільцем спірного майна та вела домашнє господарство, а зібрані у справі докази підтверджують лише факт надання позивачем допомоги [PERSON] . Крім того, з показів свідків неможливо встановити, що така допомога надавалась саме протягом шестимісячного терміну після смерті [PERSON] . Будь-яких належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, з яких було б можливо встановити, що [PERSON] вчинила дії, передбачені статтею 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини, позивачем не надано та судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати, згідно зіст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed