Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою при заінтересованій особі Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Остання, за життя, уклала 05 березня 1997 року на її ім`я заповіт, зареєстрований у реєстрі за номером 8, посвідчений секретарем Тернавської сільської ради, згідно якого все майно що буде належати їй да день смерті, та на що по закону вона буде мати право заповіла заявниці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,80 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є вона, заявник у справі. Інших спадкоємців які прийняли спадщину немає. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском нею передбаченого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Заявниця вважала, що спадщину прийняла, так як у неї був наявний Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 000181 від 16 лютого 2001 року. На момент смерті спадкодавець проживала із нею в її будинку, оскільки потребувала догляду в силу її стану здоров`я. Разом з тим відповідно до чинної судової практики спільне проживання спадкодавця із спадкоємцем без реєстрації місця проживання у будинку спадкоємця не є підставою вважати фактом спільного проживання на час відкриття спадщини, а тому вона змушена звернутися із заявою про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини. Про наявність укладеного на її користь заповіту вона не знала, так як не була родичем першого ступеня спорідненості зі спадкодавцем, та нформацію що містить нотаріальну таємницю їй ніхто не повідомляв, в тому числі і нотаріус, тому у шестимісячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття такої вона до нотаріуса не зверталась. Просить суд встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на час відкриття спадщини. В судове засідання заявниця не з`явилася, але від її представника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без їхньої участі та вимоги заяви задовольнити. В судове засідання представник третьої особи Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі та не заперечують проти задоволення вимог заяви. На підставі\~ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 червня 2004 року. Остання, за життя, уклала 05 березня 1997 року на ім`я заповіт, зареєстрований у реєстрі за номером 8, посвідчений секретарем Тернавської сільської ради, згідно якого все майно що буде належати їй да день смерті, та на що по закону вона буде мати право заповіла заявниці. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,80 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області,, що підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №000181 від 16 лютого 2001 року. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є заявник у справі. Інших спадкоємців які прийняли спадщину немає, що підтверджується Довідкою №583 від 25.04.2023 року. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском заявницею шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією відповіді № 28/02-14-7/2017 від 24.01.2017 року. Про наявність укладеного на користь заявниці заповіту їй було не відомо, так як не була родичем першого ступеня спорідненості зі спадкодавцем, та нформацію що містить нотаріальну таємницю їй ніхто не повідомляв, в тому числі і нотаріус, тому у шестимісячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття такої вона до нотаріуса не зверталась. Вона вважала, що спадщину прийняла, так як у неї був наявний Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ №000181 від 16 лютого 2001 року. На момент смерті спадкодавець проживала із заявницею в її будинку, оскільки потребувала догляду в силу її стану здоров`я. Так, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.ІЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що заявниця названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації нею права на отримання спадщини за заповітом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved