Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~06.06.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб у 2017 році. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого у його свідоцтві про народження записаний відповідач. Син [PERSON] являється інвалідом з дитинства та часто хворіє. Починаючи з 14.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Син [PERSON] на даний час навчається в Комунальному закладі вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради (переведений на 2 курс). Форма навчання - денна. Навчання здійснюється на контрактній основі та передбачає понесення витрат за навчання батьками. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 92 400 (дев`яносто дві тисячі чотириста) гривень. Відповідач добровільно не бажає сплачувати 50% на навчання дитини. На сьогоднішній день позивачем було сплачено за навчання дитини у 2022-2023 навчальному році в розмірі 23 100 гривень. Такі обставини стали підставою для [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень взявши до уваги пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.07.2023 року. У своєму відзиві зазначає, що вказаний позов про стягнення додаткових витрат на дитину, є необгрунтованим і являється таким, що не підлягає до задоволення у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що дійсно із позивачем [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2004 року, який був розірваний рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2017 року у справі № 140/2505/16-ц. Під час перебування у шлюбі вони мають спільну дитину, сина, - [PERSON] , однак 23.11.2018 року прізвище сина було змінено на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00021554413 від 28.11.2018 року (в м/с). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30.04.2015 року було ухвалено стяягнути з відповідача на користь [PERSON] (яка змінила прізвище на « [PERSON] » ) аліменти на утримання сина [PERSON] (прізвише якого змінено на « [PERSON] ») [INFO] в розмірі 33% всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь держави 243,60 гривень судового збору. Відповідач зазначив, що з 16.01.2014 року працює в ПрАТ «Вінницький молочний завод «Рошен» № 239 та займає посаду інженера з налагодження й випробувань. Отримує дохід, з якого здійснюються відрахування та виплати за виконавчим листом №140/866/15-ц, який був виданий 30.04.2015 року. 14.08.2023 року Немирівським районним судом Вінницької області та за період з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року з відповідача було відраховано аліменти у розмірі 33% із заробітної плати в сумі 160 186,12 грн. ( за липень 2023 року сума аліментів склала 15086,56 грн.). Аліменти було утримано в повному обсязі на картковий рахунок [PERSON] . Як зазначає відповідач, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на норми ст. 185 СК України. та вказуває, що витрати на навчання сина є додатковими витратами і як відповідач як батько дитини участі в цих витратах не бере.. Відповідач вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу. Крім того, [PERSON] ,вважає, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Просив у задоволенні позову відмовити Заяви, клопотання позивача, відповідача \~Заяв та клопотань пов`язаних із розглядом справи від учасників судового розгляду до суду не надходило. \~\~ \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~19.07.2023 року судом було здійснено запит щодо встановлення місця перебування проживання відповідача [PERSON] .. Згідно отриманої відповіді відповідач проживає за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.07.2023 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. 27.07.2023 року усуваючи недоліки від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява з додатками. \~Відповідно до ухвали суду від 28.07.2023 року прийнято до розгляду позовну [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 05.10.2023 року на 09:00 год без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення позивача та відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги\~ЦПК України\~щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст.\~19, п.1 ч.1 ст.\~274 ЦПК України\~суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13\~ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , - є батько [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 101-15/99 від 07.12.2023 року виданої ректором Комунального закладу вищої совіти « Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради Шетеля Н., що [PERSON] є студеннтом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти « Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради» спеціальності « Музичне мистецтво», денна форма навчання, контрактна. Термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026 року. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] Серії ДДА [PERSON] має право на соціальну державну допомогу, як дитина інвалід з дитинства (а.с.11). \~ \~ \~ \~Згідно договору про навчання в закладі вищої освіти № 12-04/22-мм/Д/22 від 07.09.2022 року [PERSON] зарахований до 1 курсу денної форми навчання за освітньою програмою « Музичне мистецтво», спеціальність 025, для здобуття ступення вищої освіти бакалавр ( а.с.12-13). \~ \~ \~ \~Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 12-05/15-мм/Д/22 від 07.09.2022 року позивач [PERSON] є замовником освітньої послуги для оплати освіти (а.с.14-15) \~ \~ \~ \~Відповідно до поштових квитанцій № 8 від 14.09.2022, № 8 від14.09.2022, № 14 17.01.2023, позивач [PERSON] здійснила оплату навчання сина у навчальному закладі та понесла матеріальні витрати (а.с.16-19). \~ \~ \~ \~Довідкою до акту огляду медико- соціальною комісією № 363625 від 06.05.2019 року підтверджується, що дитині позивача встановлено інвалідність безтерміново та протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне навантаження, шкідливі умови праці (а.с. ) \~ \~ \~ \~Довідкою № 329 від 14.08.2023 року підтверджується, що відповідач [PERSON] дійсно працює в ПАТ «Вінницькимй молосний завод « Рошен» та займає посаду [PERSON] з налагоджування й випробувань. Отримує стабільний дохід з якого здійснюється відрахування та виплати за виконавчим листом № 140/866/15-ц, який був виданий 30.04.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області за період з 01.08.2022 року по 31.07.2023 року (а.с.) Як встановлено з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього , [PERSON] , [INFO] , який проживає зі своєю матір`ю. Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.04.2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (яка змінила прізвище на « [PERSON] » ) стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] (прізвише якого змінено на « [PERSON] ») [INFO] в розмірі 33% всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проживає окремо, є працюючим та має стабільний дохід. Син [PERSON] на даний час навчається в Комунальному закладі вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради (переведений на 2 курс). Форма навчання - денна. Навчання здійснюється на контрактній основі та передбачає понесення витрат за навчання батьками. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 92 400 (дев`яносто дві тисячі чотириста) гривень. Позивачем [PERSON] за період навчання сина в 2022-2023 року сплачено за навчання 23100 гривень. Батько дитини добровільно не бажає сплатити 50% додаткових витрат за навчання дитини, а тому позивач звернулася до суду з даною заявою. Відповідач [PERSON] подав відзив до суду із своїми запереченнями на позов. Зокрема вважає,\~що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові витрати і розмір таких витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та вважає, що дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається статтею 185 СК України і позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини. Враховуючи,\~що в\~матеріалах справи\~достатньо даних\~про права\~та взаємовідносини\~сторін,\~а тому всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню, а дану справу можливо вирішити на підставі наявних у ній матеріалів. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, участь батьків у додаткових витратах на дитину регламентована статтею 185 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти (в порядку визначеному ст. 190 СК України ). Додаткові витрати повинні сплачувати виключно батьки дитини, та обов`язок доказування понесеного розміру покладається на їх плечі. В разі відсутності домовленості батьків або у разі спору між ними щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину - розмір участі визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен визначатись у твердій грошовій сумі, залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Разом з цим, саме на суд покладено обов`язок встановлення обставин на які посилаються сторони у справі, та перевірки доказів, задля уникнення порушення та зловживання своїх обов`язків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому суд вважає, що позиція відповідача про те, що додаткові витрати не можуть бути стягнуті на користь позивача, не має відношення до фактичних обставин цієї справи, адже позивачем є один з батьків, яка здійснила такі витрати у зв`язку із навчанням дитини і просить стягнути на її користь лише половину коштів від фактично сплаченої нею суми. Необґрунтованим на думку суду є доводи відповідача про те, що навчання сина у певному закладі вищої совіти з відповідачем не узгоджувалося, а заклад був обраний позивачем на власний розсуд без зясування матеріальних можливостей батьків, що також не дає підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат. На думку суду обрання дитиною на власний розсуд навчального закладу без погодження його із батьками не може бути підставою для відмови у стягненні додаткових витрат на таке навчання. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 та від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20. Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду,з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, виходячи з аналізустатті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну відкоштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до правового висновку Верховного СудуУкраїни, викладеного у постанові від13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс17, до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду,і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Обгрунтовуючи свій відзив та посилаючись на на висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19 відповідач [PERSON] виходив з того, що в постановах Верховного Суду зроблено висновок, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Однак, судом встановлено, що позивачкою доведено належним чином в суді понесені нею додаткові витрат на оплату навчання дитини і такі витрати є додатковими, які зумовлені необхідність навчання дитини. Надані позивачкою докази відповідачем не спростовані. Також суд вважає, що відповідач не врахував положення ст.3 Конвенції про права дитини,ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» та дійшов необґрунтованого висновку, що понесені витрати щодо навчання дитини не стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст.185 СК України. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесено витрати на оплату навчання дитини на виконання договору № 12-05/15-ММ/Д/22 від 07.09.2022 року про надання платної освітньої послуги. Вказані витрати підтверджуються матеріалами справи і на думку суду не можуть охоплюватися аліментами, які отримувала позивач на утримання сина до його повноліття, Позивач просила стягнути з відповідача 50% додаткових витрат, а саме 11500 грн. на оплату навчального року 2022- 2023 за навчання сина. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на оплату навчання дитини, є саме додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, як фактично понесені додаткові витрати на неповнолітню дитину, на яку сплачувалися аліменти, обумовлені особливими обставинами, а саме, необхідністю здобуття фахової освіти (платної) будучи неповнолітнім. Доводи відповідача на те, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини, та що ненадання позивачкою доказів про узгодження між сторонами питання щодо навчання сина, а навчальний заклад було обрано нею на власний розсуд, суд зазначає наступне. З огляду на положення ст.ст. 180,185 СК України участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (ст.141СК України). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до ч. 7, 8ст.7 СК України кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Навчання дитини у закладі вищої освіти з метою отримання професії не може не вважатися розвитком її здібностей з огляду на положення Закону України «Про освіту», де в преамбулі зазначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави. Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору. При цьому суд звертає увагу, що поняття здібність не зводиться до знань, умінь і навичок, що є у людини, але вони забезпечують їх швидке надбання. Як і всі інші індивідуально-психологічні особливості, здібності не даються людині відразу, не є природною властивістю. Здібності кожної людини, її індивідуальні особливості є результатом її розвитку. Враховуючи норми законодавства,які регулюють спірні правовідносини, встановлені обставини,матеріальне та сімейне становище сторін, зокрема, що відповідач офіційно працює та отримує стабільний дохід, є фізично здоровою особою працездатного віку, відсутність доказів наявності інших утриманців, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, інших утриманців не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах/ Висновки суду З огляду на вказане вище, витрати понесені позивачем по оплаті за навчання сина у закладі вищої освіти, що пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, і в розумінні ст.185 СК України є додатковими. \~ \~ \~ \~Тому враховуючи вище наведені обставини, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] частину витрат на оплату навчання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за половину навчального року 2022 - 2023року в розмірі 11500 гривень, що сплачені позивачем на виконання договору № 12-05/15-ММ/Д/22 від 07.09.2022 року про надання платної освітньої послуги . Розподіл судових витрат Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з\~положеннями ст.\~141\~ЦПК України,\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~зважаючи на\~те,\~що позивачка\~була звільнена\~від сплати\~судового збору\~при поданні\~даного позову\~до суду,\~ тому\~судовий збір\~ в\~розмірі ставки,\~яка була\~встановлена ЗУ\~Про судовий\~збір на\~час подання\~позову \~в сумі\~1073,60\~ гривень\~підлягає до\~стягнення з\~відповідача на\~користь держави.\~

Outcome: approved