Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») про зняття арешту з нерухомого майна, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області був виданий судовий наказ по цивільній справі № 2-Н-4582/2010, згідно з яким із [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] на користь КПМТ «Криворіжтепломережа» був стягнутий борг в сумі 4027,88 грн., судові витрати в сумі 25,50 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Вказана квартира на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON] , її рідній дочці - [PERSON] та онукам [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 1/4 частини вищевказаної квартири. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2023 року було встановлено факт того, що позивач є донькою померлої [PERSON] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що на майно померлої накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 10572969, зареєстровано 06.12.2010 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. В 2019 році [PERSON] сплатила усю заборгованість за комунальними послугами, зокрема, наданими відповідачем. Однак, Покровським відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) їй було відмовлено у знятті арешту і повідомлено про можливість звернення до суду. На підставі викладеного, просила суд зняти арешт та заборону відчуження зі всього нерухомого майна, в тому числі з квартири за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 05 липня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на виправлення недоліків. 07 серпня 2023 року на підставі ухвали суду було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 29 серпня 2023 року від представника КПТМ «Криворіжтепломережа» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Так, станом на 01.08.2023 року залишок заборгованості за виконавчим документом № 2-4582 від 28.04.2010 року складає 0,00 грн. КПТМ «Криворіжтепломережа» є неналежним відповідачем у справі. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові, в подальшому надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В подальшому просила розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 28.04.2010 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ № 2-Н-4582/2010 про стягнення із [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь КПМТ «Криворіжтепломережа» борг у сумі 4027,88 грн., судові витрати зі сплати судового збору у сумі 25,50 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30,00 грн. (а.с. 10) Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 15.10.2004 року, вищевказана квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належала [PERSON] (уповноважений власник квартири), позивачу [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12) Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 15.11.2004 року, реєстраційний номер 8439588, номер запису: 7 в книзі 232П-7. (а.с. 13-14) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 1155. (а.с. 15) На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2023 року було встановлено факт того, що [PERSON] є рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 16) 11.11.2022 року Другою криворізькою державною нотаріальною конторою щодо майна спадкодавця [PERSON] було заведено спадкову справу № 803/2022 та зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 69911482, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 70601759 від 11.11.2022 року. (а.с. 17) В матеріалах справи міститься копія квитанції про сплату комунальних послуг, зокрема, наданих позивачем КПМТ «Криворіжтепломережа». (а.с. 18) Відповідно до інформаційної довідки № 334953086 від 08.06.2023 року, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 8439588, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 25-26) Згідно інформаційної довідки № 341413222 від 03.08.2023 року, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на все нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2010 року, реєстраційний номер обтяження 10572969. (а.с. 38) З відповіді Покровського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2023 року вбачається, що у ході виконавчого провадження № 2304160, відкритого 01.12.2010 року з виконання судового наказу від 09.09.2010 № 2н-4582, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 4027,88 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника, запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна № 10572969 від 06.12.2010 року. 25.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 01.06.2023 року виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив, відомостей про виконання рішення суду на адресу відділу також не надходило. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Зняття арешту в межах виконавчого провадження не видається можливим. Додатково повідомлено про можливість звернення до суду з метою захисту прав. (а.с. 20) 15.06.2023 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що на майно останньої було накладено арешт. (а.с. 9) Положеннями статті 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Частиною першою ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.1\~ст. 56, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону,\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Так, з матеріалів справи вбачається, що на все нерухоме майно [PERSON] , зокрема, квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної спільної сумісної власності, було накладено арешт, запис про обтяження майна - 10572969. Згідно відповіді Покровського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2023 року (а.с. 20), 25.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 01.06.2023 року виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив. Строк зберігання виконавчого провадження сплинув. У відзиві\~на позовну\~заяву від\~29.08.2023\~року представник\~відповідача зазначив,\~що станом на 01.08.2023 року залишок заборгованості за виконавчим документом № 2-4582 від 28.04.2010 року відсутній. Виконавче провадження, в якому [PERSON] була боржником та в рамках якого накладено арешт на все належне їй нерухоме майно, є завершеним, його термін зберігання сплинув. Суд вважає обґрунтованим доводи позивачки, що накладене обтяження є перешкодою для останньої для реалізації у законному порядку свого права на спадщину шляхом вчинення нотаріальних дій відносно вказаного майна, а саме отримання свідоцтв про право на спадщину на таке нерухоме майно та здійснення державної реєстрації набутого права. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, що є предметом спадкування. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, а відповідач\~у своєму відзиві на позов відсутність боргу визнав. Також, щодо доводів представника відповідача про те, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є неналежним відповідачем у справі, суд зазначає наступне. У Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, зазначено, що відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Так, стягувач КПТМ «Криворіжтепломережа», в інтересах якого був накладений арешт на нерухоме майно, залучений до участі у справі в якості відповідача, тому суд вважає доводи представника відповідача у цій частині необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що існування арешту створює позивачу перешкоди в повному обсязі реалізувати своє право на вищевказану квартиру, а підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та доведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, а тому, з метою захисту інтересів позивача та відсутності іншої можливості захистити позивачем своє порушене право, позов про зняття арешту та заборону відчуження з всього нерухомого майна, в тому числі з квартири за адресою: [ADDRESS] , необхідно задовольнити у повному обсязі. За змістом\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Outcome: approved