Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, в період яких у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Питання про стягнення аліментів з батька дитини вона не ставила. Зазначає, що подружні відносини сторони припинили ще в 2019 році. З цього часу батько дитини злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Жодним чином не спілкується з дитиною та не приймає участі в її вихованні. Відповідач жодного разу не поцікавився життям сина, його здоров`ям, уподобаннями та інтересами дитини, дозвіллям, навчанням у школі, не відвідує батьківські збори. Крім того, [PERSON] регулярно вчиняє протиправні дії щодо позивачки, влаштовує скандали, ображає її, принижує та б`є. [PERSON] неодноразово притягався до відповідальності за вчинення домашнього насильства та нанесення позивачці тілесних ушкоджень. Це все відбувається в присутності дитини, що травмує її психіку. Також посилається на те, що орган опіки та піклування Кіцманської міської ради висновком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 10 травня 2023 року №116/5 затверджено висновок органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, з посиланням на норми закону, просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON] , [INFO] . 29.06.2023 року представником відповідача - адвокатом Погурським В.І. скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача позов не визнала, оскільки він є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає, в позовній заяві та в додатках не надано жодного доказу винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виховання його дитини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.05.2023, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.06.2023, яке відкладалось на 29.06.2023, пізніше на 20.07.2023. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.08.2023, яке відкладалось на 31.08.2023, та на 21.09.2023. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокатка Маковійчук Л.В. у в судовому засіданні підтримали позов повністю та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Погурський В.І. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Представник служби у справах дітей Лариса Заярнюк в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Свідок [PERSON] - мати відповідача, суду пояснила, що її син у стані алкогольного сп`яніння стає агресивним, влаштовує скандали, ображає та б`є позивачку. В присутності дитини обзиває [PERSON] нецензурними словами. До сина відповідач ставиться добре. [PERSON] оплачує садочок [PERSON] та через листоношу передає позивачці власні кошти на внука. Свідок [PERSON] - батько відповідача, суду пояснив, що у сина з [PERSON] життя не склалося, він бив її, вони скандалили, але свого сина відповідач дуже любить. Навіть після припинення спільного проживання відповідач проводив із сином час. Вважає, що підстав позбавляти відповідача батьківських прав немає. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.06.2015 року, [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] неодноразово притягався до відповідальності за вчинення домашнього насильства та нанесення позивачці тілесних ушкоджень, за що: - постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.04.2019 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.05.2019 р. [PERSON] притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України; - ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.07.2019 р. кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо [PERSON] закрито, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення; - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України; - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України; - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 травня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України; - постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 червня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; - вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України та призначено йому міру покарання у виді 4 років позбавлення волі. Наразі відбуває це покарання в ДП «Сокирянська виправна колонія № 67». Відповідно до довідки - характеристики № 53 від 20.03.2023, яка видана виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] за місцем проживання характеризуюся позитивно. Відповідно до довідки - характеристики № 5 від 20.03.2023, яка видана виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] за місцем проживання характеризуюся посередньо, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та піддавався покаранню у виді виправних робіт. Заяви та скарги надходили на нього від [PERSON] . Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.03.2023 р. №66 умови проживання сім`ї [PERSON] задовільні. Відповідно до характеристики № 190 від 16.03.2023 позивачка [PERSON] має постійне місце роботи, з 01.03.2019 року працює у КНП «Міська поліклініка №1» інструктором з санітарної освіти, а з вересня 2022 року - сестра медична відділу інфекційного контролю. За місцем роботи характеризуюся позитивно. Згідно з довідкою КП «Кіцманська БПЛІЛ» [PERSON] не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. Згідно з довідкою КНП «Кіцманський центр первинної медичної допомоги» від 22.03.2023 р. №231 [PERSON] на медичний огляд супроводжує мати. Відповідно до довідки №18 від 29.03.2023 р., виданої Лашківським ЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] в 2022 - 2023 роках навчається в 1 класі цієї школи. За місцем навчання дитина характеризується позитивно, навчанням дитини цікавиться мати. Часто навідується до школи. Завжди присутня на батьківських зборах. Мама самостійно забезпечує хлопчика матеріально. Батько жодного разу не навідувався до школи, навчанням дитини не цікавився, жодного разу не виходив на зв`язок з учителькою. Орган опіки та піклування Кіцманської міської ради у висновку вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 10 травня 2023 року №116/5 затверджено висновок органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав СО [PERSON] . Також, судом досліджено довідку № 175 від 04.08.2022, що видана КНП «Кіцманська БЛІЛ», відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F 10.0., яка мститься в матеріалах кримінальної справи № 718/1849/22 відносно [PERSON] за 126-1 КК України. Водночас, згідно з відповіддю № 729 від 22.06.2023, наданою КНП «Кіцманська БЛІЛ», [PERSON] на «Д» обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України слідує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Мотиви з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Як встановлено в судовому засіданні, малолітній [PERSON] неодноразово був свідком насильства в сім`ї, вчиненого його батьком [PERSON] відносно мами [PERSON] , зокрема органом дізнання дев`ять разів реєструвалися кримінальні провадження щодо вчинення відповідачем систематичного домашнього насильства або нанесення легких тілесних ушкоджень [PERSON] .. Наразі [PERSON] відбуває покарання за ст.ст. 126-1, ч 3 ст 185, ч 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі. [PERSON] не знає захоплень та вподобань дитини, не проводить із ним дозвілля, не відвідав свято «Першого дзвінка» у 2022 році, хоча в той момент був на волі і мав таку можливість, не цікавиться станом фізичного здоров`я свого малолітнього сина [PERSON] , що у своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про винну поведінки [PERSON] та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Спільна дитина стороні у справі - син [PERSON] був свідком домашнього насильства та його жертвою, також отримав психологічну травму. А перенесений у дитинстві досвід домашнього насильства чинить негативний вплив на майбутнє життя дитини. Діти, які є свідками насильства більш схильні до ризику цілого ряду емоційних і поведінкових проблем, включаючи тривогу, депресію, погані успіхи у школі та низьку самооцінку. Тому, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивачка, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті малолітнього [PERSON] настануть позитивні наслідки. Таке втручання, для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції, суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку.

Outcome: approved