Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований та проживає син позивача [PERSON] , крім нього зареєстровані але не проживають, колишня дружина сина [PERSON] , та їх неповнолітня дочка [PERSON] . Відповідач та її донька з листопада 2021 року не проживають за адресою реєстрації, у зв`язку з тим, що виїхали на постійне місце проживання до іншої держави. Зазначив, що відповідач понад один рік в утриманні квартири, її ремонту, оплаті комунальних послуг, участі не приймає, знятись з реєстрації у добровільному порядку категорично відмовилась, чим порушуються права власника. З урахуванням викладеного просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження, призначено по справі провести підготовче провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2023 року було закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини поважності неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 04.02.2008 року виданого Головним управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] . З інформаційної довідки наданої Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.12.2022 року, вбачається, що кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управління житлового забезпечення від 04.02.2008 року наказ № 193-С/КІ. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва №86950378 від 07.12.2022 року, про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З акту про фактичне проживання/не проживання особи за адресою від 23.11.2022 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , та її дочка [PERSON] , дійсно не проживають з листопада 2021 року, про що свідчать сусіди [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з відповіді електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», від 27.01.2023 року вбачається, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач у належній позивачу квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, не сплачує комунальні послуги, будучи зареєстрованою у ній, що порушує права та законні інтереси позивача, як власника майна, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved