Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 14.02.2019 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 258. Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2019 між ним та відповідачкою укладено шлюб. [INFO] в шлюбі у них народилась дочка [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у них з [PERSON] різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом останніх двох років між ними припинились подружні відносини, зникло взаєморозуміння, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що їхній шлюб існує формально, примирення між ними є неможливим. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Додатково вказав, що він є військовослужбовцем та здійснює захист України у складі ЗС України. Перебуваючи на службі, він постійно передавав кошти дружині для її утримання та утримання дочки, а окремо передавав виплати, які отримував за безпесередню участь у бойових діях, щоб вона їх відкладала на майбутнє, мав намір за них обладнати житло. Однак, коли приїхав у відпустку, гроші з квартири дружини пропали, а це вже була значна сума, відповідачка з цього приводу нічого не змогла пояснити. Також її поведінка викликала у нього сумніви щодо її чесності та вірності. Між ними постійно виникають сварки, немає підтримки та розуміння, тому вважає, що збереження такого шлюбу суперечить його інтересам. Дочка проживає разом з дружиною, спору з даного приводу між ними немає. На даний час проводяться тести щодо його батьківства. Якщо таке буде підтверджено, він і надалі братиме участь у її утриманні. При цьому їхній шлюб з відповідачкою просив розірвати, так як збереження такого є недоцільним. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом надсилання рекомендованого поштового відправлення, яке вона отримала особисто (а.с. 17). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.08.2023 відкрито провадження у даній справі. 26 вересня 2023 року протокольною формою ухвали постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.02.2019 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 258, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане 14.02.2019 (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2019, за час шлюбу у сторін народилася [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Дитина проживає разом з матір`ю. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що вони з відповідачкою спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Відповідачка заперечень з даного приводу не подавала. Позивач не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачкою неможливим. Оскільки він наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Заперечень щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, відповідачкою по справі, не поступало. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved