Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

До суду звернулась представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на користь [PERSON] починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] як матері дитини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років. Свою заяву обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] , вони зареєстрували шлюб 24 вересня 2016 року у Березанському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що свідчить актовий запис № 92. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .. З відповідачем по справі вони не проживають разом, позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її відсутності та підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 18 липня 2023 року, 31 липня 2023 року, 17 серпня 2023 року та 04 жовтня 2023 року, однак причину неявки не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзив з запереченнями надано не було. Додатково викликався шляхом розміщення оголошення на сайті Судової Влади Баришівського районного суду Київської області Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Як слід з копії паспорті сторін як позивачка так і відповідач є громадянами України (а.с.5-8, 14-16) З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторонами шлюб був зареєстрований 24 вересня 2016 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 92.(а.с.12) Згідно копій свідоцтв про народження сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11) З довідки виконавчого комітету Березанської міської ради Лехнівського старостинського округу від 26 травня 2023 року №95 слід, що позивачка зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має склад сім`ї [PERSON] [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.13) Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Так, ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1ст.75 СК України дружина, чоловік повинен матеріально підтримувати один одного. В ч.2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1ст.180\~СК\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В\~ст. 182 СК України\~визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2\~ст.182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 13 постанови Кабінету Міністрів України N 146 від 26.02.93 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідно до пункту 17 постанови пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно доч.2,ч.4,ч.6 ст.84СК України слід, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, було доведено, що позивачка має сумісних дітей з відповідачем, які знаходиться на утриманні позивачки та проживають з нею разом. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх сумісної дитини. Відповідач має постійну роботу, стабільний заробіток, на утриманні інших малолітніх дітей не має, стосовно здоров`я та інших обставин які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів до суду не повідомив. З таких обставин позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню оскільки у суду не виникло сумніву у їх незаконності. Згідно до ст.191\~Сімейного Кодексу\~України аліменти присуджуються до рішення суду від дня пред`явлення позову. Як слід з п.1 ч.1ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1ч.6ст.141\~ЦПК України судовий збір розміщується на стороні пропорційного розміру задоволених позовних вимог. У разі, якщо на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на заявку осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсує рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. України.У разі звинувачення звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно з п.3 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір"від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за стягнення сплати аліментів, індексацію аліментів. чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів. За ч.ч.1, 2ст.4 Закону України "Про судовий збір"судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні ціни до позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи виправляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"зазначено, що з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1073,60 грн. Враховуючи викладене, підлягає стягненню судовий збір у розміром 1073,60 гривень за стягнення аліментів на дітей + 1073,60 гривень за стягнення аліментів на утримання дружини = разом 2147 гривень 20 копійок на користь держави.

Outcome: approved