Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

04.07.2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] в його користь заборгованість за договором №446934-КС-001 про надання кредиту від 16.02.2022 року в розмірі 20 955,64 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 11 755,64 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн.; а також понесені судові витрати в розмірі 2147,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №446934-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 8000,00 грн. строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86955384 % за кожен день користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 20.06.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20 955,64 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 11 755,64 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму. Ухвалою від 19.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.08.2023 року. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначивши, шо проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується довідками Укрпошти. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року між [PERSON] та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №446934-КС-001 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 19-26,27-33, 34-41). Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №446934-КС-001 від 16 лютого 2022 року (а.с.42-43). Відповідно до п.2 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 8 000, 00 грн., строком на 24 тижні, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 0,86955384 %, комісії за надання кредиту - 1 200,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 03.08.2022 року. Відповідно до п.п.2.8, 2.9 Договору, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість наданого кредиту обчислена на основі припущення, що позичальник буде дотримуватись графіку платежів, що вказаний в п. 3.2 Договору. До матеріалів справи долучено правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.51-65). До матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта [PERSON] (а.с.44). Відповідно до квитанції №493868740 від 16.02.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» здійснено електронний платіж на картку [PERSON] в розмірі 8000,00 грн відповідно до кредитного договору №446934-КС-001 від 16.02.2022 (а.с. 50). З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №446934-КС-001 від 16.02.2022 року вбачається, що [PERSON] станом на 20.06.2023 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20 955,64 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 11 755,64 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн. (а.с. 12-18). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. На підтвердження укладення договору №446934-КС-001 від 16.02.2022 року позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 16 лютого 2022 року о 15:31:42 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с.42-43). Одноразовий ідентифікатор G-9511 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вказувався ним при реєстрації на сайті. Кредитний договір був підписаний відповідачем 16 лютого 2022 року о 15:40:00 шляхом введення одноразового ідентифікатора G-9511 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com (а.с. 43). Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір. Як убачається із матеріалів справи, 16 лютого 2022 року ТОВ «Бізнес позика» видав [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 8 000, 00 грн., згідно із квитанцією № 493868740. Однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором ТзОВ «Бізнес позика» станом на 20 червня 2023 року становить 20 955,64 грн. і складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 11 755,64 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача, оскільки розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. В силу приписів ст.141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved