Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

\~\~В травні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Вказана позовна заява мотивована тим, що Роздільнянською окружною прокуратурою під час вивчення стану дотримання вимог законодавства у сфері використання державного та комунального майна на підвідомчій території встановлено факти, які свідчать про порушення представниками територіальних громад положень та норм ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», а також інших підзаконних нормативно-правових актів при укладенні договору оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності. Так, Роздільнянською міською радою Одеської області, в особі голови міської ради Лужного М.М., який виступав як орендодавець з одного боку, та фізичною особою [PERSON] , як орендаря, з другого боку, 09.02.2006 року укладено договір оренди об`єкта комунального майна № 3 для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди являються складські приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 124,2 кв.м. Вартість об`єкта оренди, згідно незалежної оцінки Котовського БТІ, зазначеної у договорі складає 4609 грн. Так, у порушення приписів при укладенні договору оренди об`єкта нерухомості від 09.02.2006 року між Роздільнянською міською радою Одеської області та фізичною особою [PERSON] на складські приміщення, що передаються в оренду для здійснення господарської діяльності з метою розміщення бази для переробки вторинної сировини, не визначено істотних умов, а саме: у договорі оренди відсутні відомості стосовно обов`язку орендаря застрахувати орендоване майно та забезпечити пожежну безпеку. Крім того, договір укладено без визначення орендної плати з урахуванням індексації, порядку використання амортизаційних відрахувань та забезпечення виконання зобов`язань (штраф, пеня, неустойка). Так, у порушення норм законодавства (чинного на момент укладення правочину) договір оренди об`єкта нерухомості, укладений 09.02.2006 року між Роздільнянською міською радою та [PERSON] , строком на 10 років з автоматичною пролонгацією останнього, - не зареєстрований у законному порядку, про що свідчить відсутність відомостей про реєстрацію іншого речового права на нерухоме майно, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 27.10.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено відомості про проведення державної реєстрації [PERSON] як фізичної особи підприємця, однак спірний договір було укладено з ним як з фізичною особою. Прокурор вважає, що договір оренди об`єкта нерухомості від 09.02.2006 року укладений між Роздільнянською міською радою Одеської області та [PERSON] не зареєстрований та не посвідчений у законному порядку, що дає підстави для визнання його нікчемним. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що треба зобов`язати [PERSON] за актом приймання передачі орендованого майна повернути Роздільнянській міській раді Одеської області, як балансоутримувачу, нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а саме: нежитлове приміщення, площею 124, 2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] (нині [ADDRESS] , яке набуте ним згідно договору оренди об`єкту нерухомості № 3 (затверджено рішенням сесії Роздільнянської міської ради № 366 від 10.02.2006 року), що укладений між Роздільнянською міською радою в особі голови міської ради Лужного М.М. та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок Одеської обласної прокуратури. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.06.2022 року провадження по справі відкрито, в порядку загального позовного провадження. (а.с.66-68) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.86-87) 02.02.2023 року відповідач [PERSON] долучив до матеріалів справи заяву про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що строк позовної давності по вказаній справі повинен рахуватись саме з моменту, коли Роздільнянська міська рада Одеської області дізналась про порушення свого права, а саме з моменту передання майна у користування, оскільки орендодавець безпосередньо брав участь в укладенні договору. Твердження представника позивача про те, що строк позовної давності рахується з 2021 року, коли Роздільнянській міській раді Одеської області було направлено листи про встановлення обставин укладення договору оренди, відповідач вважає помилковим. У зв`язку з викладеним, відповідач [PERSON] вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник Роздільнянської міської ради Одеської області Прибилов О.О. позовні вимоги також підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначав про те, що витратив багато коштів на поліпшення орендованого майна, провів електроенергію, у зв`язку з чим бажає, щоб в подальшому йому повернули кошти, які були потрачені на облаштування орендованої ділянки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників цивільної справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Роздільнянською міською радою Одеської області, в особі голови міської ради Лужного Михайла Миколайовича, який виступає як орендодавець, з одного боку, та фізичною особою [PERSON] , як орендаря, з другого боку, 09.02.2006 укладено договір оренди об`єкта комунального майна № 3 (далі- Договір) для здійснення господарської діяльності. (а.с.35-41) Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендарю в термінове користування, а Орендар зобов`язується прийняти в термінове користування, зазначене в п. 1.2. Договору (далі об`єкт оренди) та зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату. Згідно з п. 1.2. об`єкт оренди належить Орендодавцю на праві комунальної власності, що підтверджується рішенням №14 виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 03.03.2005. Відповідно до п.п. 1.2.1.-1.2.3. об`єктом оренди являються складські приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 124,2 м2. Вартість об`єкта оренди, згідно незалежної оцінки Котовського БТІ, зазначеної у п.1.2.4. Розділу 1 Договору складає - 4609 грн. Відповідно до п. 2.1. Договору, об`єкт оренди передається Орендарю для використання його в господарській діяльності з метою розміщення бази з переробки вторинної сировини. Згідно з п. п. 4.1.-4.2. Договору строк оренди складає 10 років з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди. Якщо жодна із сторін у строк до 9 лютого 2016 року не виявить намір розірвати договір, то строк оренди автоматично продовжується на той же строк. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що розмір орендної плати складає 18,63 грн. в місяць. Відповідно до п. 5.3. Договору, розмір орендної плати може переглядатись за взаємною згодою сторін, а також у разі суттєвої зміни діючого Законодавства України. Суспільні відносини, що пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються спеціальними нормативно-правовими актами, а саме Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Методикою оцінки вартості об`єктів оренди ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995, Законом України «Про нотаріат». Крім того, на правовідносини, що виникають при укладенні письмових правочинів, у тому числі договорів найму (оренди) державного та комунального майна розповсюджуються загальні правила укладення правочинів, передбачені Цивільним та Господарським Кодексом України. Відповідно до ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме від 01.01.2006) передбачені істотні умови укладення договору оренди, а саме: об`єкт\~оренди (склад\~і вартість\~майна з\~урахуванням її\~індексації); термін,\~на який\~укладається договір\~оренди; орендна плата\~з урахуванням\~її індексації; порядок використання\~амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого\~майна та\~умови його\~повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення\~орендодавцем контролю\~за станом\~об`єкта\~оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем\~взятого ним\~в оренду\~майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Так, у порушення зазначених приписів, при укладенні Договору оренди об`єкта нерухомості від 09.02.2006 між Роздільнянською міською радою Одеської області та фізичною особою [PERSON] на складські приміщення, розташовані за адресою [ADDRESS] , що передаються в оренду для здійснення господарської діяльності з метою розміщення бази для переробки вторинної сировини, не визначено істотних умов, а саме: у договорі оренди відсутні відомості стосовно обов`язку орендаря застрахувати орендоване майно та забезпечити пожежну безпеку. Крім того, договір укладено без визначення орендної плати з урахуванням індексації, порядку використання амортизаційних відрахувань та забезпечення виконання зобов`язань (штраф, пеня, неустойка). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Статтями 3,\~4\~вищезазначеного Закону\~передбачено,\~що речові\~права на\~нерухоме майно,\~їх обмеження\~та правочини\~щодо нерухомого\~майна підлягають\~обов`язковій\~державній реєстрації\~в порядку,\~встановленому цим\~Законом.\~Обов`язковій\~державній реєстрації\~підлягають речові\~права на\~нерухоме майно,\~ що\~знаходиться на\~території України,\~фізичних та\~юридичних осіб,\~держави,\~ територіальних\~громад,\~іноземців та\~осіб без\~громадянства,\~іноземних \~юридичних осіб,\~міжнародних організацій,\~іноземних держав,\~а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) речові права на чуже нерухоме майно: а) право володіння; б) право користування (сервітут); в)\~право постійного\~користування земельною\~ділянкою; г) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); ґ) право забудови земельної ділянки (суперфіцій); д) право користування нерухомим майном строком більш як один рік. Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з цим Законом; 3) обмеження речових прав. Так, у порушення зазначених норм законодавства (чинного на момент укладення правочину) Договір оренди об`єкта нерухомості, укладений 09.02.2006 між Роздільнянською міською радою та [PERSON] не зареєстрований у законному порядку, про що свідчить відсутність відомостей про реєстрацію іншого речового права на нерухоме майно, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] , тип об`єкту складські будівлі, право власності свідоцтво про права власності [NUMBER] , 03.03.2005, власник Роздільнянська міська рада, що підтверджується інформаційною довідкою №265265783 від 09.07.2021 року. (а.с.21) Статтями 208-209 ЦК України передбачено обов`язкове письмове укладення правочинів між юридичними та фізичними особами та їх нотаріальне посвідчення лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 793 ЦК України, (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договори найму або позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремих частин), крім договорів найму (оренди) житла для проживання, строком на один рік і більше, а також договори найму (оренди) або позички транспортного засобу за участю фізичної особи підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За приписами ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв`язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-308цс16. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, виходячи з вимоги ст.ст.215.220 ЦК України, договір оренди об`єкту нерухомості № 3 (затверджено рішенням сесії Роздільнянської міської ради № 366 від 10.02.2006 року), що укладений між Роздільнянською міською радою в особі голови міської ради Лужного Михайла Миколайовича та [PERSON] , є нікчемним. Відповідно до умов Договору оренди, розмір орендної плати за користування майном, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , площею 124, 2 м2 складає 18,63 грн. на місяць. Відповідно до Розрахунку орендної плати за складські приміщення по вул. Леніна, що є додатком до Довогору оренди, з урахуванням остаточної балансової вартості, вартість об`єкту оренди, згідно з незалежною оцінкою Котовського БТІ склала 4609 грн., вартість одного кв.м. 37,10 грн, а відтак, оренда приміщення за 1 місяць складає 18,63 грн. відповідно до Методики визначення мінімальної суми орендної плати за нерухоме майно фізичних осіб від 20.11.2003. Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», оцінка об`єкта оренди передує договору оренди (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Роздільнянською окружною прокуратурою, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 07.06.2021 за № 62-1110ВИХ-21 надіслано запит до Роздільнянської міської ради стосовно надання копії висновку оцінювача, копії договору оренди об`єкту нерухомого майна №3 від 09.02.2006, додатків до нього та документів, що слугували підставою до передання в оренду об`єкту комунального майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.28-32) Відповідно до листа виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 18.06.2021 №1162 копії запитуваних документів передані до архівного відділу Роздільнянської районної державної адміністрації, відповідно до п. 1 гл. 4 розд. VI Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах, організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, та відповідно до п. 257 Типової інструкції з діловодства в міністерства, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 17.01.2018 №55 «Справи постійного та тривалого (понад 10 років) зберігання, з кадрових питань (особового складу) через два роки після завершення їх ведення передаються до архівного підрозділу установи в упорядкованому стані для подальшого зберігання та користування. (а.с.33) Листом Роздільнянської районної державної адміністрації від 07.07.2021 №1339/1/12/01-37 зазначено, що із запитуваних документів в архівному відділі зберігається лише Рішення Роздільнянської міської ради від 10.02.2006 №366-IV «Про затвердження договорів оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста» та від 05.01.2006 №351-IV «Про передачу в оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста». Документи, які стали підставою для видання даних рішень, у тому числі висновку оцінювача, на який сторони посилаються у договорі, в результаті пошуку не виявлені. (а.с.26) Проте, строки зберігання різних видів договорів наведено у витязі з Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5; далі Перелік. Договори переважно мають тимчасові строки зберігання, що означає, що обчислення строку зберігання має починатися не від дати укладення відповідного договору, а від дати припинення його дії. Відповідно до інформації Роздільнянської міської ради від 06.08.2021 року № 1394 Договір оренди об`єкта нерухомого майна від 09.02.2006, укладеного між Роздільнянською міською радою та [PERSON] , затвердженого рішенням міської ради від 10.02.2006 № 366 є дійсним на даний час. (а.с.44) Згідно із вищевказаної інформації, орендна плата станом на листопад 2013 рік збільшена до 57,61 грн. на місяць після проведення перевірки аудиторської служби, а орендна плата за червень 2021 року склала 139,72 грн. в місяць. Додаткова угода за період дії договору не укладалась. Відповідно до інформації Роздільнянської міської ради від 13.10.2021 за № 1641 висновок перевірки аудиторської служби у 2013 році відсутній у зв`язку зі спливом строку його зберігання.(а.с.48) Крім того, відповідно до умов Договору оренди об`єкта нерухомості, а саме пункту 4.1. строк оренди складає 10 років з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди. Актом приймання-передачі, який відповідно до прикінцевих положень договору є його невід`ємною частиною, представник Роздільнянської міської ради здійснив передачу в оренду складські приміщення по [ADDRESS] [PERSON] 09.02.2006 року. Пунктом 4.2.передбачено, якщо жодна із сторін у строк до 09 лютого 2016 року не виявить намір розірвати договір, то строк оренди автоматично продовжується на той же строк. Абзацом 2 ч. 2 Загальних положень Методики оцінки об`єктів оренди у редакції від 15.04.2015 року передбачена обов`язковість проведення оцінки об`єкту оренди перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Вищий господарський суд України у п.п. 2.6 Постанові Пленуму №12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» вказав, що умова договору щодо вартості об`єкта оренди державного або комунального майна повинна відповідати Методиці оцінки об`єктів оренди, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.95 № 629 (з подальшими змінами та доповненнями). Передбачені Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об`єкта оренди (активів, що входять до складу об`єкта оренди) та аудиторської перевірки об`єкта оренди оплачує орендар. Так, відповідно до інформації Роздільнянської міської ради, оцінка об`єкту оренди нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , востаннє проводилась перед укладанням оспорюваного договору, а відтак, всупереч нормам діючого законодавства, розмір орендної плати не коригувався з моменту укладення правочину. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що орендодавцем Роздільнянською міською радою Одеської області, заключено вказаний правочин з порушенням істотних умов договору: без проведення державної реєстрації та нотаріального посвідчення договору, крім того не прийнято жодних спроб коригування орендної плати за користування комунальним майном, не проведено оцінки об`єкту оренди перед продовженням договору оренди, так як на момент автоматичного продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому та не вчинено жодних дій для розірвання оспорюваного правочину. У зв`язку з викладеним, оскільки Договір оренди об`єкта нерухомості, укладений 09.02.2006 між Роздільнянською міською радою та [PERSON] , строком на 10 років з автоматичною пролонгацією останнього, не зареєстрований у законному порядку, у договорі оренди відсутні відомості стосовно обов`язку орендаря застрахувати орендоване майно та забезпечити пожежну безпеку, крім того, договір укладено без визначення орендної плати з урахуванням індексації, порядку використання амортизаційних відрахувань та забезпечення виконання зобов`язань (штраф, пеня, неустойка), суд вважає необхідним позовні вимоги представника позивача задовольнити в повному обсязі. Стосовно клопотання відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (статті 257, 267 Цивільного кодексу України). Статтею 260 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Поняття строку міститься у частині першій статті 251 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 252, стаття 253 Цивільного кодексу України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). Суд, визначаючи початок перебігу позовної давності, в даному випадку керується приписами першої статті 261 ЦК України, тобто в даному випадку, коли Роздільнянська окружна прокуратура Одеської області (заінтересована особа, яка не є стороною договору) дізналась про існування нікчемного договору, а це саме з листа міського голови Роздільнянської міської ради Одеської області від 18.06.2021 року №1162, який було отримано Роздільнянською окружною прокуратурою 23.06.2021 року №2046-21. Позовна заява надійшла на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 30.05.2022 року. Тобто, з вищевикладеного вбачається, що в даному випадку трирічний строк подання позовної заяви до суду не порушено, а отже клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд не приймає до уваги. Разом з тим, згідно з ч.1\~ст.216 ЦК України, встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України свідчить, що: (а) законодавець\~не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції;\~(б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі,\~коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання,\~то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 396/29/17). Прокурор, обґрунтовуючи позов, посилався на відсутність правових підстав користування [PERSON] нежитловим приміщенням, площею 124, 2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а не на підставі ч.1\~ст.216 ЦК\~України про відшкодування саме вартості того, що одержано відповідачем за договором, та не на підставі ч. 2 ст. 216 ЦК України про відшкодування збитків у зв`язку із вчиненням нікчемного правочину. Згідно ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України). Всупереч викладеному, майно на даний час використовується [PERSON] та не повернуте Орендодавцю за актом приймання-передачі. На підставі вищевикладеного, оскільки судом було встановлено, що договір оренди об`єкту нерухомості №3 (затверджено рішенням сесії Роздільнянської міської ради № 366 від 10.02.2006 року), що укладений між Роздільнянською міською радою в особі голови міської ради Лужного Михайла Миколайовича та [PERSON] , є нікчемними, трирічний строк подання позовної заяви до суду не порушено, [PERSON] безпідставно користується об`єктом оренди, суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] за актом приймання передачі орендованого майна повернути Роздільнянській міській раді Одеської області, як балансоутримувачу, нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а саме: нежитлове приміщення, площею 124, 2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] (нині [ADDRESS] , яке набуте ним згідно договору оренди об`єкту нерухомості № 3 (затверджено рішенням сесії Роздільнянської міської ради № 366 від 10.02.2006 року), що укладений між Роздільнянською міською радою в особі голови міської ради Лужного М.М. та [PERSON] . Задовольняючи позов суд вважає за необхідне також на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області сплачений у справі судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved