Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 06 серпня 1999 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] . З 2014 року з відповідачем проживають окремо, спільного побуту не мають, не підтримують шлюбних стосунків Син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Самостійно оплачує комунальні послуги, купує продукти харчування, засоби гігієни, гаджети, одяг, книги та інші речі, необхідні для гармонійного розвитку дитини. У 2023 році син закінчив школу та планує поступати до ВНЗ, що також потребуватиме матеріальних витрат. Зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягненн аліментів, однак ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України, оскільки відповідач з 23 липня 2007 року знятий з реєстраційного обліку. Ухвалою від 04 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданому до суду клопотанні від 02 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Мікосянчик І.Ю. не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Рівненського міського суду Рівненської області. Відзиву на позов до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 1999 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 11648 від 12 червня 2023 року, витягом з реєстру Рівненської територіальної громади № 2023/004386755 від 26 червня 2023 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 26227 від 28 липня 2020 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує передбачені ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Беручи до уваги відсутність доказів неспроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, обов`язок відповідача утримувати дитину, право дитини на належне утримання, положення ч.3 ст.183 СК України щодо стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена, та на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved