Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач), через свого представника - адвоката Єрмака О.В., звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 25.08.2007 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що останнім часом сімейне життя між ним та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, так як вони не зійшлися характерами, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини і спільне проживання припили з 01.06.2023 р. Збереження сім`ї неможливе і суперечить його інтересам та інтересам відповідача, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 10.08.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 10-11). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 11.08.2023 р. судом направлено на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 12). 16.08.2023 р. відповідач отримала цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подала. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб (повторно) Серія [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 25.08.2007 р., актовий запис за № 149, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). З оглянутої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved