Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №40. Від даного шлюбу у них народилася двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем позивачка одружилися, будучи неповнолітньою. Спочатку між ними були нормальні відносини, однак останнім часом вони припинили спільне проживання. Біля року не проживають разом. Вона з дітьми проживає в м.Трускавці, відповідач проживає в Київській області. З відповідачем вона не підтримує подружніх відносин, не веде спільного господарства. У них різні життєві цінності та погляди на життя. Через відсутність розуміння та поваги зі сторони відповідача, вона зрозуміла, що при такому відношенні її з ним майже нічого не пов`язує як чоловіка та жінку. З дітьми відповідач спілкується, надає їм матеріальну допомогу. Позивачка вважає, що будь-яке спільне подружнє життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, оскільки це б суперечило її інтересам, тому просить розірвати шлюб. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 14.02.2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14.02.2013, яке знаходиться в матеріалах справи. Від даного\~шлюбу у\~сторін народилася\~двоє дітей\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що стверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серія [NUMBER] \~від 30.07.2013\~року,\~яка знаходиться\~в матеріалах\~справи та\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.12.2018 року, яка знаходиться в матеріалах справи Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають більше року, не ведуть спільного господарства, у них різні життєві цінності та погляди на життя. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивачки про те, що після розірвання шлюбу вона бажає залишитися на прізвищі [PERSON] є законним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при подачі позову до суду сплатила 1073,60 грн. судового збору, що стверджується квитанцією № 0.0.3044579926 від 13.06.2023 року, яка знаходиться в матеріалах справи, тому розмір сплаченого нею судового збору підлягає стягненню з відповідача в її користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved