Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

09.09.2023 представник заявника [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить визнати безвісно відсутньою [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] 10.11.2006 склала заповіт на його ім`я щодо належних їй земельних ділянок, а у 2007 році продала свій будинок, зібрала речі і виїхала у невідомому напрямку. Вказує, що [PERSON] немає вже більше 16 років і будь-яких відомостей про місце її перебування немає. 27.02.2023 він звернувся у поліцію щодо її розшуку, складав акти про відсутність за місцем проживання, опитував сусідів, однак жодної інформації про її місцеперебування не вдалося встановити. Заявник зазначає, що він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на майно [PERSON] у зв`язку з чим змушений звернутись до суду. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 09.03.2023 дану справу передано на розгляд судді Котормус Т.І. та присяжних Койда В.А., Сілівестренко І.А. Ухвалою суду від 10.03.2023 відкрито провадження по даній справі за правилами окремого позовного провадження. Ухвалою суду від 21.06.2023 задоволено клопотання про витребування доказів. Представник заявника [PERSON] в судовому засідання заяву підтримала з підстав наведених у ній. Заявник [PERSON] в судовому засідання вказав, що [PERSON] у 2007 році продала будинок в якому проживала, зібрала свої речі та виїхала в невідомому напрямку, але за не підтвердженими даними вона виїхала до російської федерації. З того часу та до сьогодні він не має жодних відомостей про її місце перебування, стосунки ні з ким з рідних не підтримує. Невизначеність статусу [PERSON] позбавляє його реалізувати майнові та немайнові права та законні інтереси, а тому просить заяву задовольнити. Представники заінтересованої особи Кам`янка-Бузький ВДРАЦС у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.12.2005, [PERSON] є власником трьох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,3384 га. (а.с. 17-18). Згідно заповіту від 10.11.2006, який посвідчено приватним нотаріусом Робак Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №1559, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме належні їй три земельні ділянки загальною площею 3,3384 га., які належать їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.12.2005 заповіла [PERSON] (а.с.19). Згідно цього заповіту [PERSON] значиться як така, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідно до акту комісії ЦНАП Кам`янка-Бузької міської ради від 14.02.2023, [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає з 2007 року (а.с.5). Як зазначено у заявах [PERSON] та [PERSON] від 27.01.2023, у таких вони підтвердили, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації у будинку [ADDRESS] з 2007 року (а.с. 6, 9). Згідно відповіді на запит представника заявника [PERSON] щодо громадянки [PERSON] , Кам`янка-Бузький ВДРАЦС у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ (м.Львів) повідомив про те, що актового запису про смерть [PERSON] не виявлено (а.с.16). Відповідно до листа про надання інформації ГУ ДМС у Львівській області від 18.07.2023, [PERSON] паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася (а.с.59). Також, як видно з листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 26.06.2023, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянкою [PERSON] в період з 08.11.2017 по 23.06.2023 в базі даних не виявлено (а.с.56). Разом з тим, згідно листа ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.06.2023, [PERSON] перебувала на обліку в управлінні, особовий рахунок закритий 01.12.2006 у зв`язку з виїздом пенсіонерки на постійне місце проживання в російську федерацію (а.с.57). Заявник просить оголосити [PERSON] безвісно відсутньою з метою реалізації своїх майнових прав та законних інтересів, а саме для реалізації права на спадкування. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц). Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. У ході розгляду справи суд встановив, що з моменту зникнення [PERSON] (початок 2007 року) відомості про місце її перебування по сьогоднішній день відсутні, вжитими заходами щодо її розшуку не вдалось можливим встановити її місцезнаходження, роботи тощо. Також встановлено, що особовий рахунок пенсіонерки [PERSON] закритий 01.12.2006 у зв`язку з виїздом пенсіонерки на постійне місце проживання в російську федерацію. Тому, у суду наявні достатні дані для висновку, що протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування Також, з огляду на заповіт від 10.11.2006 оголошення [PERSON] безвісно відсутньою має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки стосується його спадкових прав. Відтак, оцінивши всі конкретні обставини цієї справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] безвісно відсутньою, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення. Як зазначено у ч. 2 ст. 307 ЦПК України суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено. З огляду на те, що у [PERSON] наявне майно, а саме три земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,3384 га., які належать їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.12.2005, то суд вважає за необхідне одночасно ухвалити рішення про звернення до органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради для встановлення опіки над майном [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved