Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5780, вчинений 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною про стягнення з неї [PERSON] , на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованості; стягнути з відповідача - АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на її користь безпідставно набуті кошти в розмірі 23 160 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7000 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що в липні 2023 року з додатку «Дія» вона дізналася, що до неї приватним виконавцем Лужинецьким Павлом Вікторовичем було відкрито провадження ВП №69523393 на підставі виконавчого напису №5780, вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною щодо стягнення з неї на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованості у розмірі 44 027 грн. 53 коп.. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконнаю (стала правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Веховного Суду від 21.09.2021 у справі №940/10374/17). Так, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, вона дізналася, що оспрюваний виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору від 04.04.2019 №22030000119720, що був укладений між нею та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Стягнення за виконавчим написом відбувається на користь останнього. Вона ж не отримувала від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вона не підписувала з відповідачем жодного нотаріально посвідченого договору. Вона жодного разу в житті не укладала жодного нотаріально посвідченого кредитного договору чи договору позики, тому кредитний договір не міг бути нотаріально посвідчений, а законодавством не передбачено можливість вчиняти виконавчі написи на боргових документах, що нотаріально не посвідчені. Таким чином, вона має достатні підстави вважати, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та є таким, що не підлягає виконанню.\~\~ Щодо повернення безпідставно стягнутих коштів. 24.07.2023, її представником адвокатом Яреськом Т. В. до приватного виконавця Лужинецького П. В. було направлено адвокатський запит №1 з проханням надати інформацію про суми стягнутих коштів, а також інформацію про суму перерахованих стягувачу коштів по виконавчому провадженню ВП №69523393. 21.08.2023 отримано відповідь приватного виконавця №36225, згідно якої вбачається, що в рамках вказаного виконавчого провадження було стягнуто та перераховано стягувачу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» кошти в розмірі 23 160 грн. 80 коп.. Оскільки, підстава набуття відповідачем грошових коштів відпаде у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з останнього на її користь підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти.\~\~ Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на\~ професійну правничу допомогу. У даному випадку представництво її інтересів здійснював адвокат Яресько Т. В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №23116 від 20.07.2023. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками\~ сторін. Згідно п. 2 Додатку №1 до договору вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксовану суму 7000 грн.. 02.08.2023 адвокат Яресько Т. В. та вона підписали акт приймання-передачі послуг №1 від 02.08.2023 тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом були надані в повному обсязі. Вона оплатила послуги у розмірі 7000 грн. вчасно 02.08.2023, про що отримала від адвоката відповідну розрахункову квитанцію №02/08/23 від 02.08.2023. Водноч позивач просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №5780, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Журавльовою Ларисою Михайлівною 24.12.2021 про стягнення з неї на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованості.\~ Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 22.08.2023 у справі №286/3371/23 було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5780, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. 24.12.2021 у виконавчому провадженні №69523393, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем.\~ Відзиву на позов відповідачем та письмових пояснень третіми особами: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. та приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П. В.\~ до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином учасники повідомлялися про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, заперечень та письмових пояснень, що підтверджується поштовим повідомленням та супровідними листами. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та\~ пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис №5780 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №220300001119720\~ від 04.04.2019, укладеним з АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»\~ заборгованості за кредитним договором №220300001119720 від 04.04.2019 в сумі 44027 грн. 53 коп. (а. с. 23-25). 29.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №5780, вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М., а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4402 грн.75 коп. (а.с.26-29). Копія свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28.08.2019 свідчить про зміну прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с.22). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказувала на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення виконавчого напису набрала чинності постанова Київського апеляційного адімінстративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою скасовано постанову окрудного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 та визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Будь-яких договорів між нею та ТОВ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», посвідчених нотаріально, укладено не було.\~ Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У Постанові Великої Палати Верховного Суду №910/13233/17 від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Отже, на момент вчинення виконавчого напису 24.12.2021 - набрало чинності судове рішення, яким визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, якою Перелік був доповнений новим розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Така обставина дає суду підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. За встановлених обставин, зважаючи, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів,\~ суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаню. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 23160 грн. 80 коп. став спірний виконавчий напис нотаріуса № 5780, вчинений 24.12.2021, який виконанню не підлягає, тому перестала існувати правова підстава для отримання відповідачем стягнень від [PERSON] за таким виконавчим написом нотаріуса. При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Лист приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П. В. №36225 від 21.08.2023, адресованого адвокату - Яреську Т. В., підтверджує, що в рамках виконавчого провадження №69523393 з примусового виконання виконавчого напису №5780, вчиненого 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було стягнуто кошти в загальному розмірі 26 176 грн. 88 коп, а саме: 400 грн. перераховано на компенсацію витрат виконавчого провадження; 300 грн. перераховано на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», як повернення авансового внеску на здійснення витрат по виконавчому провадженню; 23 160 грн. 80 коп. перераховано стягувачу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» в рахунок погашення боргу та 2316 грн. 08 коп. стягнуто як основну винагороду приватного виконавця (а.с.33). Оскільки основна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню, задоволенню підлягає також і вимога про повернення коштів, які було стягнуто з позивача на користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса в розмірі 23 160 грн. 80 коп.. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу\~\~\~ регламентовано у ст.ст. 133-137 ЦПК України. Так, відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 20.07.2023 між адвокатом Яресько Тарасом Віталійовичем та [PERSON] було укладено договір №23116\~ про надання правничої (правової) допомоги (а.с.81-83). Відповідно до п.1.1. вказаного договору адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу. Пунктом 3.1 вказаного договору передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками\~ сторін. 20.07.2023 між адвокатом Яресько Тарасом Віталійовичем та [PERSON] укладено Додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №23116 від 20.07.2023. В п. 1 вказаного додатку зазначено, що даний додаток визначає порядок оплати правничої (правової) допомоги за визнання виконавчого напису від 24.12.2021 №5780 таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №69523393 та повернення безпідставно набутих коштів. Згідно п. 2 Додатку вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований гонорар 7000 грн.. Копія розрахункової квитанції №02/08/23 про отримання гонорару до договору №23116 від 20.07.2023 авокатом [PERSON] свідчить, про отримання авокатом [PERSON] від [PERSON] гонорару в сумі 7000 грн. (а.с.85). Таким чином, зважаючи на долучені стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу та досліджені докази, які дають змогу оцінити певні види правничої допомоги адвоката на предмет пов`язаності їх з розглядом справи, та враховуючи складність справи, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. (за подання позовної заяви немайнового та майнового характеру) та 536 грн. 80 коп за подання заяви про забезпечення позову,\~ який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved