Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

01.08.2023 року позивач ТзОВ «Бізнес Позика» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 09.02.2022 року між Товариством та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 235013-КС-004, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 4000 грн., строком на 24 тижнів, які останній зобов`язався повернути зі сплатою відсотків за користування позикою. Разом з тим, [PERSON] не належним чином виконував свої кредитні зобов`язання, а тому станом на 27.07.2023 року у відповідача існує заборгованість за вказаним правочином в загальному розмірі 11856,86 грн., з яких: 4000 грн. - тіло кредиту, 7256,86 грн. - нараховані відсотки, 600 грн. - комісія. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним Договором про надання кредиту № 235013-КС-004 від 09.02.2022 року в загальному розмірі 11856,86 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про залишення позову без розгляду від нього на адресу суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 53), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ТзОВ «Бізнес Позика» 09.02.2022 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту, яку відповідачка прийняла на умовах визначених офертою. Як наслідок, позивачем направлено відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9227. на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 09.02.2022 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 235013-КС-004, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 4000 грн., строком на 24 тижнів, які остання зобов`язалася повернути зі сплатою 1,07360987 відсотків за кожен день користування позикою (а.с. 12-25). Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] кредит в розмірі 4000 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом (а.с. 26). За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Як встановлено судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Договором про надання кредиту № 235013-КС-004 від 09.02.2022 року, у зв`язку з чим у нього станом на 22.05.2023 року виникла заборгованість за вказаним правочином в загальному розмірі 27.07.2023 року у відповідача існує заборгованість за вказаним правочином в загальному розмірі 11856,86 грн., з яких: 4000 грн. - тіло кредиту, 7256,86 грн. - нараховані відсотки, 600 грн. - комісія (а.с. 8-11). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТзОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за Договором про надання кредиту № 235013-КС-004 від 09.02.2022 року в сумі 11856,86 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2147,20 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved