Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

13.07.2023 року до суду надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] , в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій представник позивача вказує, що [PERSON] перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Вони з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося і на даний час вони разом не проживають, шлюбні відносини припинились, спільного господарства не ведуть. Відповідч не надає будь якої матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання дітей. Оскільки відповідач має гарний стан здоров`я, є підприємцем та засновником юридичної особи, володіє автомобілем преміум класа, має у власності нерухоме майно, яке здає в аренду та отримує стабільний високій дохід, іншим особам аліменти не сплачує, представник позивача вважає, що він може сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно по день їх повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду Полтавської області від 01.08.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 03.08.2023 року представником позивача недолікі позовної заяви усунені. Ухвалою Ленінського районного суду Полтавської області від 07.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 14.09.2023 року, з викликом сторін. 14.09.2023 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] , після розірвання шлюбу з позивачем, дійсно проживає окремо від дітей, протягом липня та серпня 2023 року надсилав кошти на особисту банківську карту старшої доньки, надавав готівкові кошти, купляв одяг, взуття, іграшкі, оплачував розваги, дозвілля та продукти харчування, а також проводив з дітьми час та брав активну участь в їх вихованні. Оскільки відповідач має мінливий дохід, належне йому нерухоме маноо в оренду не здає, тому просить позовні вимоги задольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно по день їх повноліття. В судовому засіданні 14.09.2023 року, до початку розгляду справи по суті, судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ГУ ДПС в Полтаській області інформацію, щодо підприємницької діяльності відповідача, перебування відповідача у статусі засновника юридичної особи, та щодо розмірі його доходів за 2022 та 2023 роки. Також, поновлено представнику відповідача строк для подачі відзиву на позовну заяву та судове засідання відкладено на 04.10.2023 року для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив. 02.10.2023 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив. Позивач та його представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та надали пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні підтримали заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, просили позовні вимоги задовольнити частково. Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.01. 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 21.10.2020 року було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави. 10.08.2022 року [PERSON] та [PERSON] знову уклали шлюб, який 07.08.2023 року було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.11.2016 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.03.2018 року. З позовної заяви та доданих довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих виконавчим комітетом Полтавської міської ради, вбачається, що неповнолітні діти проживають разом із мітір`ю [PERSON] . Відповідач ухиляється від утримання дитей, матеріальної допомоги добровільно не надає, інших аліментних зобов`язань не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Частина 2 статті 184 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Така індексація проводиться відповідно до Закону України від 3 липня 1991 р. "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції Закону від 6 лютого 2003 р.). Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дітей, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2023 року для дитини віком до 6 років становить 2272 грн, для дитини віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, стан здоров`я і матеріальне становище дітей, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, який відповідно до інформації наданої ГУ ДПС у Полтавській області, хоча і перебуває на податковому обліку, як фізична особа підприємець та значиться засновником ТОВ «АМІРА ІМПОРТ» та ТОВ «АЗІЗА ІМПОРТ», разом з тим доходів за 2022 та 1 півріччя 2023 року не отримував. Також, твердження представника позивача про отримання відповідачем доходу від здачі в оренду належного йому нерухомого майна, в судовому засіданні свого підтверджєння будь якими доказами не знайшли. В судовому засіданні відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні. Разом з тим, враховуючи те, що представником позивача належним чином необґрунтовано необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісяця, та можливість відповідача сплачувати аліменти у вказаному розмірі, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн на кожну дитину, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~ щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття, що буде достатнім для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дітей. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 858,88 грн., в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial