Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за поставлений природний газ в сумі 4744 грн 37 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн 00 коп. В обґрунтування\~позовних вимог зазначає, що позивач, ТОВ "Рівнегаз збут" повністю виконало взяті на себе зобов`язання по постачанню природного газу за адресою, власником якого є відповідач в об`ємі, який був визначений Оператором ГРМ та на підставі інформації, отриманої від Оператора ГТС, який провів розрахунок його вартості, натомість згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] за відповідачем виникла прострочена заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка становить 4744 грн 37 коп., у зв`язку з чим позивач просить стягнути вказану заборгованість у судовому порядку. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача подала заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] здійснювалось ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 . Розподіл природного газу за вищевказаною адресою здійснюється Оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз» на підставі укладеного Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (надалі - Кодексу газорозподільних систем). Ним постачався природній газ за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] зареєстрованим за [PERSON] . Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №335427997) на підставі договору купівлі-продажу №3418 від 29 листопада 2018 року власником житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] є [PERSON] . Після набуття [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок, він до ТОВ "Рівнегаз збут" із заявою про укладення договору постачання природного газу не звертався та не підписував заяву-приєднання до умов договору. Проте, за вказаною адресою здійснювався відбір природного газу та на особовий рахунок № [NUMBER] по розрахунках за спожитий природний газ надходила часткова оплата вартості спожитого природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість. Так, станом на 01 листопада 2021 року на особовому рахунку відповідача № [NUMBER] обліковувалась переплата в сумі 4 744 грн 37 коп. За період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2022 року товариством поставлено природного газу в об`ємі 1 595,04 м. куб. вартістю 12 744 грн. 37 коп. (1 595,04 м. куб х 7,99 грн), який частково оплачено відповідачем в сумі 6 500 грн. 00 коп. (без врахування переплати, яка обліковувалась станом на 01 листопада 2021 року в сумі 1 500 грн.00 коп). Відтак, прострочена заборгованість за поставлений природний газ станом на 22 червня 2023 року становить 4 744 грн. 37 коп. Згідно з п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із положеннями ст.638, ч.1, 3 ст.639\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини між споживачами та виконавцями житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 ст.9 якого передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як визначено ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово комунальні послуги", ч.2 ст.13 "Про ринок природного газу", споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за №1386/27831, затверджений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Враховуючи приєднання відповідача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, суд дійшов висновку про виникнення договірних відносин між сторонами, відповідно до яких позивачем здійснювалось постачання відповідачу природного газу. Таким чином, на момент подання даного позову за відповідачем існувала заборгованість за спожитий природний газ, відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для задоволення в повному обсязі вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved