Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

У липні 2023 року через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідно до якої позивач прослав суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 4 000 гри. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 26.07.2023 року і до досягнення нею повноліття; - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 26.07.2023 року і до досягнення нею повноліття; - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 26.07.2023 року і до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 лютого 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис від 10 лютого 2007 року № 221 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу, Позивач та Відповідач мають трьох дітей: - дочку - [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 28.11.2008, - дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 08.12.2015; - дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06.09.2019. Позивачем вказано, що позивач разом із дочками проживають окремо від відповідача. Домовленості про участь відповідача в утриманні дітей між позивачем та відповідачем не було досягнуто. Відповідач не приймає належної участі в утриманні своїх дітей. А тому виникла необхідність у поданні цієї позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що на даний час, як відомо, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не маг, має гарний стан здоров`я. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, основним видом його діяльності є 62.01 Комп`ютерне програмування (основний), необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі зумовлена наявністю у платника аліментів нерегулярного та мінливого доходу. Окрім того, позивачем зазначимо, що враховуючи значні витрати на утримання трьох дітей, відвідування секцій, купівлю одягу, продуктів харчування, а також витрат на шкільні товари для двох старших дітей, прошу визначити до стягнення, відповідно до ст. ст. 182, 184. 191 СК України, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, щомісячно, оскільки саме такий розмір стягуваних аліментів, буде мінімальним доповненням до внеску матері - позивача на утримання дітей та у мінімальній частковій кількості зможе забезпечити їх нормальний фізичний, моральний та духовний розвиток. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.08.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Пагер Альони Миколаївни про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та розгляд справи повідомлялася належним чином, свого представника не направила. До суду 15.09.2023 надійшло клопотання представника позивача - адвоката Маншиліної К.О. у якій остання просила суд проводити розгляд справи без участі позивача та її представника позовні вимоги підтримують і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та розгляд справи повідомлявся належним чином. До суду 05.09.2023 надійшла заява [PERSON] про визнання позову, у якій він зазначив, що визнає позов у повному обсязі, вважає його обґрунтованим та просить ухвалити рішення про задоволення вказаного позову. Розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10 лютого 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис від 10 лютого 2007 року № 221 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: - дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 28.11.2008; - дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 08.12.2015; - дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06.09.2019. Як вбачається з позовної заява та заперечувалось відповідачем, що діти проживають разом з матір`ю (позивачем). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України, домовленості між нею та відповідачем щодо утримання дітей немає. Як вбачається з матеріалів справи вбачається, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, основним видом його діяльності є 62.01 Комп`ютерне програмування. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком до 6 років - 2272 гривні; - дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до ст. 184 ЦК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (стаття 12 Закону). Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, вимогами СК України визначено, що стягнення аліментів присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову в безальтернативному порядку. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, про що безпосередньо зазначено в заяві відповідачем і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, враховуючи вимоги діючого законодавства, зокрема положення ст. 183 Сімейного кодексу України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання: -доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 26 липня 2023 року і до досягнення донькою повноліття; -доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 26 липня 2023 року і до досягнення донькою повноліття; -доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 26 липня 2023 року і до досягнення донькою повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. В порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved