Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку, тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Як на підставу для задоволення позову, позивач [PERSON] , посилається на те, що [INFO] у віці 84 роки померла її бабуся [PERSON] , останнє місце проживання та реєстрації якої було [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис №06, виданим виконавчим комітетом Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області та довідкою Дерценського старостинського округу Мукачівської міської територіальної громади № 2477/0/109-23. Крім бабусі на день її смерті в цьому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. В судовому засіданні позивач та її представник заяву підтримали просили задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином,08 вересня 2023 року через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позову оскільки позовні вимоги позивача щодо визначення ждодаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необгрунтованими,не доведеними належними доказами, а тому до задоволення не підлягають. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 18.03.2011 року, [PERSON] померла у віці 84 роки [INFO] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] була донькою батьків [PERSON] та [PERSON] . (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] . На підставі заповіту від 11.02.2015 року, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на день смерті і на, що вона за законом матиме право заповідала своїй доньці [PERSON] (а.с. 14). З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва смерть Серія [NUMBER] від 17.02.2011 року вбачається, що [PERSON] померла у віці 66 років, [INFO] , про, що зроблено відповідно актовий запис № 01 (а.с. 14). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що у [PERSON] і [PERSON] з 21.09.1991 року був укладений шлюб. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва [NUMBER] уклала шлюб з [PERSON] з якого вбачається, що після укладення шлюбу отримала прізвище чоловіка [PERSON] . Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області -Щербан О.П. щодо прийняття нею спадщини після смерті бабусі [PERSON] . Оскільки її мати [PERSON] спадкоємиця за заповітом, померла на місяць раніше від своєї матері - спадкодавиці втрата чинності заповіту стала перешкоджаючим юридичним фактом. На підставі постанови приватного нотаріуса Мукачівської районного нотаріального округу Щербан О.П. від 03.07.2023 року,позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою : Форношська сільська рада урочище "Шишка"Мукачівського району Закарпатської області яка належала [PERSON] та роз`яснено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 27). Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі суд виходить також із того, що згідно із загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що на день смерті бабусі [PERSON] в її будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості обставини, яка перешкоджала їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначила той факт, що пропустила строк прийняття спадщини з об`єктивних незалежних від неї причин, а саме : втрата матері [PERSON] , яка померла [INFO] та через два місяці бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , та загострення хвороби сина [PERSON] [INFO] , який є з ІІ групою інвалідності та страждає рідкісним захворюванням хондропластомою головки лівої плечової кістки - (Новоутворення Кодмана), який проходив стаціонарне оперативне лікування в Інституті травматології та ортопедії Академвї медичних наук України м. Київ. Заявник зазначає, що причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є поважними, з огляду на те, що вони були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї в зв`язку зі станом здоров`я її сина та погіршення її стану здоров`я. Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що сам по собі факт перебування особи пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї в зв`язку зі станом здоров`я її сина та погіршення її стану здоров`я не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Перебування самої позивачки на лікуванні чи лікуванні її сина навіть за межами Закарпатської області не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою). У спірній по справі ситуації слід констатувати те, що позивач не довів обставин відносно неможливості звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивної перешкоди для подання такої заяви, позивачам також не надано. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 №431/5782/17). Також і в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі 6-1215 цс 16 зазначено, що у випадку відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, а також у випадку, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на неможливість прийняття спадщини у встановлений строк у зв`язку з хворобою дитини. Однак згідно виписки із історії хвороби дитини в період перебування на стаціонарному лікуванні зазначено, що вони перебували на лікуванні з 14.12.2009 року по 26.12.2009 року тобто за два роки до відкриття спадщини. Згідно також Акту огляду МСЕК дитини який датований 13.07.2011 року, тобто в позивача залишалось ще два місяці до спливу строку прийняття спадщини. В матеріалах справи відсутня також достовірна інформація про те, що сама позивач мала погіршений стан здоров`я, який перешкоджав її зверненню до нотаріуса впродовж строку для прийняття спадщини. Судом не можуть бути прийняті до уваги та визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed