Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

орган опіки та піклування Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2023 року і до повноліття, проводити на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди будуть влаштовані діти. В обґрунтування позову вказав, що внаслідок ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків створилися умови, які шкодять інтересам дітей. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Остерської міської ради 5 травня 2023 року розглянуто питання про доцільність/недоцільність позбавлення матфі, [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (протокол № 8/11-20 від 05.05.2023 року). Мати, [PERSON] власного житла не має, не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, фінансово дітей не забезпечує. Всі турботи про виховання та навчання дітей взяла на себе бабуся, [PERSON] , [INFO] . 12 січня 2023 року мати, [PERSON] покинула дітей на бабусю та поїхала в невідомому напрямку, не повідомивши рідним місце проживання. За цей період вона, жодного разу не відвідала дітей. Згідно довідки №111 від 03.05.2023 року Остерського ліцею №1 Остерської міської ради', [PERSON] є учнем 7-В класу. Згідно характеристики закладу, мати у вихованні дитини участі не бере. Батьківські збори не відвідує. Зв`язок з класним керівником не підтримує. Не цікавиться її успішністю та досягненнями. Дитиною опікується бабуся. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 31 липня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Остерської міської ради не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на веб сайті «Судова влада», причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надала, у зв`язку з чим суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні позивача, служба у справах дітей Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Остерської міської ради 5 травня 2023 року розглянуто питання про доцільність/недоцільність позбавлення матфі, [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (протокол № 8/11-20 від 05.05.2023 року). Мати, [PERSON] власного житла не має, не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, фінансово дітей не забезпечує. Всі турботи про виховання та навчання дітей взяла на себе бабуся, [PERSON] , [INFO] . 12 січня 2023 року мати, [PERSON] покинула дітей на бабусю та поїхала в невідомому напрямку, не повідомивши рідним місце проживання. За цей період вона, жодного разу не відвідала дітей. Згідно довідки №111 від 03.05.2023 року Остерського ліцею №1 Остерської міської ради, [PERSON] є учнем 7-В класу. Згідно характеристики закладу, мати у вихованні дитини участі не бере. Батьківські збори не відвідує. Зв`язок з класним керівником не підтримує. Не цікавиться її успішністю та досягненнями. Дитиною опікується бабуся. Враховуючи вищевикладене та на підставі ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 19, 150, 164, 180 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Остерської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити матір, [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно, малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З досліджених по справі доказів суд робить висновок, що відповідачі по справі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей, а тому вони підлягають позбавленню батьківських прав. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав. Як роз`яснено у абз. 7 п. 16 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини. Згідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач не виділяє грошових коштів на утримання дітей, вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved