Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати спадковий договір посвідчений 15.10.2019 р. посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. та зареєстрований у реєстрі №4122, а також скасувати заборону відчуження належної їй квартири [ADDRESS] накладену у зв`язку з укладанням спадкового договору. В обґрунтування позову, зазначила що має дочку та сина і після смерті чоловіка діти відмовились від спадщини на її користь і домовились, що отримають спадщину після її смерті в рівних частинах. В жовтні 2019 р. її дочка [PERSON] повідомила, що бажає покращити її життя, надавши допомогу. 15.10.2019 між нею та її дочкою [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. та зареєстрований у реєстрі №4122, як вона вважала на час укладення, договір довічного утримання. За умовами зазначеного договору [PERSON] зобов`язалась виконувати її розпорядження передбачені договором і в разі її смерті набуває у власність належну їй на праві власності трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Умовами ж вказаного договору передбачено перелік обов`язків, які [PERSON] зобов`язана виконувати. З часу укладання договору вона живе виключно на свою пенсію, самостійно готує собі їжу, обслуговує себе сама, купує необхідні ліки. З пенсії сплачує всі комунальні платежі, відповідачка ж не надає жодної допомоги, особливо це стало відчутно з 24.02.2022 р., коли відповідачка виїхала за межі України. За наявності спадкового договору на має можливості на отримання соціальних послуг від територіального центру Індустріального району м. Харкова. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] при судовому розгляді позов підтримала та зазначила, що проживає одна у неї є дочка та син, які проживають недалеко від неї, у неї з дітьми стосунки були нормальними, а ось між сином та дочкою стосунки погані. Восени 2019 року до неї звернулась дочка і запропонувала укласти договір щодо спадкового майна, щоби вона мала змогу більше допомагати, однак після підписання договору в її житті нічого не змінилась, вони як і раніше заходили одна до одної у гості, вона часто ходила до дочки, оскільки онук хворіє. Дочка до неї заходила 2-3 рази на місяць, більше спілкувалися по телефону. Продукти харчування як і раніше вона купувала собі сама або сусіди, дочка та син також привозили їй харчі та медикаменти коли вона потребувала. Зазначила, що як до підписання договору так і в подальшому не дуже цікавилась його умовами, і не розуміє для чого його уклала, заборгованості за комунальні платежі не має, за квартиру сплачували як дочка так і син. Після початку війни дочка виїхала до Польщі і на цей час жодним чином їй не допомагає і за час війни дзвонила 1-2 рази. Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток, та розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України, в судове засідання не прибула, причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладання розгляду справи від неї до суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.01.2023 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 р. задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 р. задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 15.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. та зареєстрований у реєстрі №4122. Пунктом 1 зазначеного договору передбачено, що [PERSON] (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження [PERSON] (відчужувача), передбачені цим договором, і в разі її смерті набуває в особисту приватну власність право власності на майно [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] , яка складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 64,3 кв.м. Відповідно до п. 4 договору [PERSON] стверджувала, що гроші, які витрачатимутися нею за цим договором, належать їй на праві особистої приватної власності, у зв`язку з чим квартира набувається нею у приватну власність. За п. 8 договору [PERSON] , зобов`язалась викопувати особисті розпорядження [PERSON] а саме: - відвідувати не менше одного разу на тиждень [PERSON] за місцем її мешкання, а в разі перебування її в лікарні, відвідувати кожен день впродовж всього терміну перебування в лікарні; - забезпечувані [PERSON] продуктами харчування за кошти [PERSON] ; - за кошти, за домовленістю сторін, робити поточний ремонт у квартирі; - за кошти, за домовленістю сторін, забезпечувати [PERSON] , згідно і рецептами лікарів, належними лікувальними засобами, залучати до консультації лікарів за фахом або інших спеціалістів з медичних питань; - підтримувати, необхідні умови для відпочинку: - у строки, зазначені у квитанціях чи будь-яких інших платіжних документах, за рахунок коштів [PERSON] сплачувати комунальні платежі, що стосуються квартири як предмета цього договору, а також вартість послуг за користування електроенергією та міським телефонним зв`язком; - ставитися з повагою до [PERSON] , її звичок та уподобань; - у разі смерті [PERSON] - поховати її. Пунктом 13 договору передбачено, що відповідно до ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень, або на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Відповідно до ст. 214 ЦК України за взаємною згодою сторони можуть відмовитися від цього правочину. (а.с. 4-5) \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації, яка міститься в листі Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] , [INFO] , 28.04.2022 року о 09:36 перетнула кордон України у напрямі «виїзд» через пункт пропуску Ягодин. Допитана як свідок [PERSON] зазначила, що позивачка мати її сусіда, [PERSON] , її дочку не знає і ніколи не бачила. Після початку війни [PERSON] жила в своїй квартирі одна, ховалася в підвалі при обстрілах, потім син перевіз її зі своєю сім`єю до м. Полтави, де їй надається догляд та лікування. Про наявність спадкового договору їй відомо зі слів [PERSON] , а також знає, що дочка [PERSON] виїхала за межі України і не спілкується з матір`ю. Іноді вона заходила до позивачки, купувала їй хліб, виносила сміття, слідкувала, щоби та нікуди не пішла, оскільки вона потребує догляду, їй потрібно купувати ліки, харчі, на її думку у [PERSON] якісь неврологічні хвороби. До війни вона неодноразово чула від свого сусіда, що той був у матері привозив їй харчі. Свідок [PERSON] показав суду, що товаришує з [PERSON] , знайомий з її матір`ю [PERSON] , з відповідачкою не знайомий. Оскільки [PERSON] його підлеглий, то йому відомо, що той часто відвідував матір, возив її до лікарів та обстеження, для чого відпрошувався з роботи, купував їй харчі, декілька разів він з ним також їздив до неї додому. Зараз [PERSON] проживає у м. Полтава з жінкою [PERSON] за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги. Зі слів [PERSON] знає, що його сестра у Польщі і не допомагає матері, навіть не телефонує. Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого виданої КНП «Міська поліклініка № 9» ХМР [PERSON] встановлено діагноз ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ СН ІІА, дисциркуляторна енцефалопатія, ІІ ст з вестибуло-атактичним синдромом, астено-невротичний синдром. Цукровий діабет ІІ тип, середнього ступеню важкості. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Тому коло обов`язків набувача має визначатися вже виходячи не з одностороннього волевиявлення відчужувача, а зі спільної згоди сторін, враховуючи договірний характер правовідносин. Суть спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. Спадковий договір виступає різновидом договорів про передачу майна у власність, є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно, тобто до спадкового договору застосовуються загальні положення про виконання зобов`язань. З метою недопущення переходу майна, що є предметом спадкового договору, до третіх осіб, нотаріус одночасно з посвідченням цього договору, накладає на зазначене майно заборону відчуження та вносить відомості про нього до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тобто цивільний кодекс встановлює гарантії додержання прав та законних інтересів учасників спадкового договору. Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1, ч. 2 ст. 614 ЦК України). Для підтвердження наявних правових підстав для розірвання спадкового договору відчужувач повинен надати належні і допустимі докази невиконання набувачем умов спадкового договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 347/853/18 (провадження № 61-10970св19). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що з часу підписання спадкового договору з 15.10.2019 року позивачкою піклувалися та надавали допомогу як відповідачка, набувач за договором так і інші особи, а з 24.02.2022 року, часу початку бойових дій на території м. Харкова, в всупереч пункту 8 спадкового договору [PERSON] фактично перестала відвідувати позивачку не менше одного разу на тиждень за місцем її мешкання, не забезпечила позивачці продуктами харчування за власні кошти, не сплачувала комунальні платежі, що стосуються квартири як предмета договору, а також вартість послуг за користування електроенергією, не займалась придбанням медичних препаратів. В подальшому 28.04.2022 року виїхала за межі України, покинувши матір без піклування та допомоги, до часу ухвалення рішення на територію України не повернулась, чим взагалі припинила виконання умов договору. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд доходить висновку про невиконання [PERSON] , як набувачем розпорядження відчужувача, що є передбаченими пунктом 13 договору та ст. 1308 ЦК України підставами для його розірвання. Отже, суд дійшов до висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за спадковим договором порушуються права позивача, а тому порушене право підлягає захисту судом. При цьому, суд вважає за необхідне скасувати обтяження у виді заборони відчуження квартири, яка є предметом спадкового договору, оскільки воно було накладено нотаріусом з метою забезпечення виконання спадкового договору, який розривається судом, у зв`язку з чим підстави для такого обтяження відсутні.

Outcome: approved