Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, оф. 25) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги мотивовані тим, що 20 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем було відкрито виконавче провадження № 65226588 з примусового виконання виконавчого напису № 26233 від 19 лютого 2021 року, виданого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 15690,00 грн. Про існування оскаржуваного виконавчого напису вона дізналась з Єдиного реєстру боржників після відкриття виконавчого провадження та арешту її рахунків. Вважає, що виконавчий напис є таким, який не підлягає виконанню. Зазначає, що за відсутності оригіналу кредитного договору, підписаного сторонами та виписки з банківського рахунку із зазначенням номера рахунку та інших передбачених законом реквізитів приватний нотаріус Горай О.С. позбавлений був можливості встановити безспірність вимог, в тому числі суму основної її заборгованості, так само як і похідні суми. Вважає, що приватний нотаріус Горай О.С. був зобов`язаний відмовити у вчиненні Виконавчого напису, оскільки, відповідно до вищезазначеного кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог; відповідачем не могло бути надано доказів згоди або навіть факту повідомлення її про існування заборгованості; подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України; вона не могла надати виписку з банківського рахунку , а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку позивача. Паперова копія електронного документа не є його оригіналом, вчинення напису на копії договору законодавством не передбачено. Недотримання письмової форми кредитного договору, невизначеність розміру процентів та неустойки з відповідними правовими наслідками. Вказує, що нею не могло бути надано приватному нотаріусу Гораю О.С. оригіналу Кредитного договору з визначеними істотними умовами кредитування, дослідження якого надало б нотаріусу та суду змогу ідентифікувати підписувачів документів та підтвердити цілісність і незмінність їх даних (змісту) в частині істотних умов договору. Заперечує проти нарахованих відповідачем сум, насамперед нарахованих процентів та комісії, які не були погоджені у письмовій формі і взагалі не були доведені до її відома відповідачем. Після настання строку виконання зобов`язань у повному обсязі позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та комісію, а мав право лише на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України. В оскаржуваному виконавчому написі строк, за який проводиться стягнення заборгованість, визначений поза межами строку кредитування. На її думку, дії відповідача щодо обраного механізму стягнення грошового зобов`язання свідчать про приховування від неї дійсних обставин, договору та нарахованих на його основі відсотків та комісій. Зазначає, що не визнає заявленої заборгованості. Просить визнати виконавчий напис № 26233 від 19.02.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості в сумі 15690,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на її користь судові витрати в розмірі 1073, 60 грн. 05 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Разом з позовною заявою надала заяву, в якій зазначила, що просить слухати справу за її відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Кредит0Капітал» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою направлення рекомендованого повідомлення. Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 280 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором 2174129 від 21.03.2020 року, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованісті за Кредитним договором № 2174129 від 21.03.2020 року. Строк платежу за Кредитним договором № 2174129 від 21.03.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.10.2020 року по 25.12.2020 року. Сума заборгованості складає 14760 грн. 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4500 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 10260,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із боржника на користь стягувача (розмір не зазначено).Загальна сума, що підлягає стягненню 15690 грн. 00 коп. 20 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 26233 виданого 19.02.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» коштів в розмірі 15690 грн. 00 коп. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач [PERSON] не погоджується з розрахунком заборгованості, визначеному відповідачем та зазначеному у виконавчому написі. Тобто, заборгованість, що зазначена у виконавчому написі не є безспірною. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Крім того, всупереч вимогам ухвали суду про відкриття провадження від 05 вересня 2023 року не було копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 26233 від 19.02.2021року про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 15690,00 грн. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості, а за таких обставин стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. Відносно стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1073 грн.60коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір на суму 1073 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.3172960676.1 від 30.08.2023. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то із відповідача на її користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved