Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.11.2019 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» та громадянка України [PERSON] , уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631300735.. Ухвалою суду від 24.07.2023 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.10.2023 року. У судове засідання призначене на 04.10.2023 року сторони не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Так, рекомендоване повідомлення направлене на адресу відповідача повернуто на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково відповідача було сповіщено шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади». Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на не явку відповідача до суду, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.11.2019 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» та громадянка України [PERSON] , уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631300735. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування яким він отримав кредитну картку. Відповідач підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». В заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився з умовами Публічної пропозиції та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку. З Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії вбачається, що таку відповідач підписав 18.11.2019. З наданого банком розрахунку заборгованості позивача за договором № 631300735 від 18.11.2019, станом на 22.01.2023 існує заборгованість за тілом кредиту у сумі 78214,79 грн.; заборгованість за відсотками 96,28 грн., відсотки за прострочену заборгованість 3098,95 грн, прострочене тіло кредиту 54908,29 грн. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З анкети-заяви від 18.11.2019вбачається, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується. Спору щодо укладення договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Банк надав анкету-заяву, підписану відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку з банківського рахунку відповідача. Отже, банк підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором, що підтверджує факт користування грошовими коштами отриманих на умовах укладеного кредитного договору. Натомість відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631300735 від 18.11.2019 станом на 22.01.2023 року суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача Банк нараховував відповідачу відсотки за використання кредитних коштів. Процентна ставка за користування кредитними коштами містилась як в оферті відповідача, так і в акцепті позивача у розмірі 24 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за відсотками станом на 22.01.2023 у розмірі 96,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що умовами угоди про надання кредиту № 631300735 від 18.11.2019 року, яка підписана сторонами, передбачено обов`язок відповідачки сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% річних, і відповідачкою не доведено факту їх сплати, тому суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення [PERSON] заборгованості в сумі 3098,95 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved