Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження дітей у графі «батько» зазначений відповідач - [PERSON] . Утримання та виховання спільних дітей здійснюється виключно позивачем. У позові [PERSON] зазначила, що не зважаючи на те, що сторони зареєстровані за однією адресою, проте разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги по утриманню дітей не надає, життям дітей не цікавиться. Відповідач є працездатною особою, працює, але відомості щодо точної суми заробітку (доходу) відповідача у позивачки відсутні. На підставі викладеного позивачка звернулась до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 липня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 18.09.2023 року через канцелярію суду подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який був\~зареєстрований 08\~серпня 2014\~року Фрунзенським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 114\~(Свідоцтво\~про шлюб\~серії [NUMBER] )\~(а.с.\~3). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 05 грудня 2014 року, актовий запис № 2109), та [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданий Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії від 21 жовтня 2016 року, актовий запис № 587). Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст.\~51\~Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно з ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. З роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб: № 6334-10264 від 03.08.2026 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , №6334-9803 від 03.08.2016 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , № 6334-10265 від 01.11.2016 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , фактичне місце проживання останніх, як ВПО, визначено за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. У березні 2023 року Верховний Суд надав роз`яснення, що переселенці, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як внутрішньо переміщена особа, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] та Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.07.2023 року встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до положень ст.ст.\~1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Враховуючи викладене, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з від дня пред`явленні позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 07 липня 2023 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved