Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 04 серпня 2023 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] , який зареєстрований 21.03.2023 у Добровеличківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському\~районі Кіровоградської\~області \~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса),\~актовий запис\~ № 30. В обґрунтування позову представник позивача\~ [PERSON] зазначає, що позивач з [PERSON] зареєстрували шлюб 21.03.2023 у Добровеличківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що вчинено актовий запис № 30. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Сімейне життя не склалося, після реєстрації шлюбу взаємовідносини між подружжям не склалося, а тому не підтримують сімейних відносин . За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, строк на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2023 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.03.2023, виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), сторони зареєстрували шлюб 21 березня 2023 року у Добровеличківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському\~районі Кіровоградської\~області \~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса),\~ про що вчинено актовий запис №30 ( а.с. 3). Від сумісного проживання подружжя дітей не має. З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що сімейне життя не склалося, після реєстрації шлюбу взаємовідносини між подружжям не склалося, а тому не підтримують сімейних відносин . За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. З поданої позивачем заяви з`ясовано, що він не бажає примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536, 80 гривень.

Outcome: approved