Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилаючись на ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно їхніх малолітніх доньок, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно, доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову представниця позивача зазначила, що мати дітей за місцем проживання характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя, до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області неодноразово надходили скарги від сусідів на поведінку останньої. [PERSON] має низький соціальний рівень, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, життям та здоров`ям не цікавиться, успіхами розвитку дітей не переймається. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, веде асоціальний спосіб життя, немає постійного місця роботи та джерел доходів, зловживає алкогольними напоями, не надає належної уваги вихованню своїх дітей, діти не доглянуті, голодні, брудні та занедбані. [PERSON] перебуває в шлюбі з батьком дітей [PERSON] , але на даний час проживає з співмешканцем [PERSON] , [INFO] , який немає постійного місця роботи. Зі слів матері малолітніх дітей їхній батько відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а місце його перебування невідоме, а тому вона як представниця позивача вимушена звернутися до суду з даним позовом. Також просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10.08.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання. 18.09.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представниця позивача в судовому засіданні пояснила, що Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному та просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що її старша дочка не навчалась, раніше вона з чоловіком проживала в с. Носівка Ніжинського району Чернігівської області звідти вони переїхали в смт. Козин Обухівського району Київської області, до них там проживали квартиранти, будинок належить її матері. До них приїздили працівники соціальних служб, вказали їй на недоліки, вона обіцяла їх усувати. На даний час вона проживає з цивільним чоловіком. Коли представники соціальної служби приїхала вдруге, в хаті був безлад. Вона не вживає алкогольних напоїв та наркотичних речовин. Вважає себе не поганою матір`ю та має намір повернути дітей. Був випадок, коли неповнолітній брат її співмешканця вчинив сексуальне насильство над її старшою дочкою, однак на її думку, там нічого не відбулось, вони діти. Вона своїх дітей кормить та одягає. Раніше вона працювала не офіційно. Де на даний час перебуває її законний чоловік, батько дочки їй не відомо, вона не знає де він вже 2 роки, він не цікавиться дитиною. Вона згодна, що не в повній мірі займалася доглядом за дітьми, однак на даний час вони почали виправляти ситуацію, засипали отвір в підлозі, застелили лінолеум, полатали стіни. Певний період час вона не мала змоги працювати, оскільки дитина була маленька. Вона має намір влаштуватися на роботу на Нову Пошту. Її старша донька хоче додому, вона сумує за нею. Вона не їздила до дітей після того, як їх вилучили, оскільки в неї не було коштів. Іграшки дітям вона купувала. На даний час вона не може зробити ремонт в хаті, оскільки в неї немає коштів. На облік до лікаря нарколога вона не ставала. Раніше вона була засуджена за крадіжку. Біологічним батьком старшої доньки [PERSON] є відповідач, а меншої доньки її цивільний чоловік, з яким вона на даний час мешкає, однак у відомостях про батька меншої доньки зазначений відповідач. Доки старшій доньці не виповнилось 3 роки її чоловік [PERSON] піклувався по неї, все було нормально, а потім він виїхав, інколи телефонував та бачився з нею . з цивільним чоловіком вона проживає приблизно 2-3 місяця. Щодо меншої доньки [PERSON] , відповідач [PERSON] ніяких батьківських обов`язків не здійснював. Тітка відповідача [PERSON] сказала їй, що його посадили і з того часу він більше не піклувався про дітей. Старша дочка до школи не ходила, дистанційно не навчалась, оскільки вона не захотіла її віддавати до школи і навчала її вдома. Про випадок сексуального насильства вона не відразу дізналася, а лише через два тижні, донька їй нічого не сказала, оскільки брат її цивільного чоловіка її залякав. На даний час в будинку вона створює належні умови для проживання дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представницю позивача, відповідачку, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення з них аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини 1 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з статей 164, 166 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. [PERSON] та [PERSON] - батьки малолітніх [PERSON] , [INFO] про, що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2015 року, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2022 року. Мати дітей за місцем проживання характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя, до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області неодноразово надходили скарги від сусідів на поведінку останньої. [PERSON] має низький соціальний рівень, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, життям та здоров`ям не цікавиться, успіхами розвитку дітей не переймається. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, немає постійного місця роботи та джерел доходів, зловживає алкогольними напоями, не надає належної уваги вихованню своїх дітей, діти не доглянуті, голодні, брудні та занедбані. Мати [PERSON] перебуває в шлюбі з батьком дітей [PERSON] , але на даний час проживає з співмешканцем [PERSON] , [INFO] , який немає постійного місця роботи. Зі слів матері малолітніх дітей їхній батько відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а місце його перебування невідоме. 03 квітня 2023 року до служби у справах дітей Козинської селищної ради надійшло усне повідомлення від жителів громади щодо родини [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня спеціалісти служби у справах дітей Козинської селищної ради здійснили виїзд в родину про що свідчить акт обстеження умов проживання від 03.04.2023 № 21. На момент приїзду комісії (9 год. 30 хв.) мати дітей щойно прокинулася, а діти ще спали. В кухні-веранді на столі виявлено брудний посуд та застарілі залишки продуктів, а також попільничка з недопалками. В кімнатах брудно не прибрано особисті речі розкидані по кутках кімнат, ліжках та стільцях. На прибудинковій території розкидані пластикові пляшки та пляшки з під алкогольних напоїв, старий одяг, зламані дитячі іграшки, килими, дерев`яні дошки, старий кухонний посуд, меблі та залишки багаття та цегли на якій готували їжу. Разом з тим, під час бесіди, мати малолітніх дітей повідомила членам комісії, що в найкоротші терміни планує робити ремонт в будинку та має проблеми з відсутністю коштів. Під час проведення профілактичної бесіди з матір`ю дітей та роз`яснення їй обов`язків щодо виховання дітей також стало відомо про те, що [PERSON] [INFO] не відвідує жодного навчального закладу хоча й була зарахована до Носівського ліцею № 5 в 1-Б клас. За інформацією директора вищезазначеного навчального закладу Яхонтова Єлизавета від початку навчального року не відвідувала заклад та не приєднувалася до онлайн-уроків. 07 вересня 2022 року родина виїхала із тимчасово орендованого житла в [ADDRESS] не попередивши адміністрацію ліцею та класного керівника. Після цього зв`язок із сім`єю було повністю втрачено. У зв`язку з цим від закладу були неодноразово надіслані повідомлення в службу у справах дітей Носівської міської ради, Ніжинському районному ВП ГУНП в Чернігівській області та Носівському відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради про відсутність дитини на навчальних заняттях. Так як дитина не навчалася, інформація щодо навчального успіху малолітньої Єлизавети відсутня. Мати [PERSON] участі у освітньому процесі не приймала. На зв`язок із класним керівником не виходила, відвідування доньки навчального закладу не забезпечувала. Відділ освіти, культури, молоді та спорту Козинської селищної ради надав інформацію, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за статистичними даними ІСУО протягом 2022/2023 навчального року не перебували у списках учнів, вихованців закладів освіти Козинської селищної ради. Хоча мати дітей в листопаді 2022 року зверталася до дирекції [INFO] ліцею з метою отримання підтвердження можливості переведення дитини до навчального закладу. Забравши особову справа учениці 1-Б класу Носівського ліцею №5 [PERSON], на сьогоднішній день мати не зарахувала дитину до жодного з закладів освіти чим порушила права дитини на здобуття повної середньої освіти, відповідно до Закону України «Про повну загальну середню освіту». Під час спільного виїзду спеціалістів служби у справах дітей та інспектора СЮП ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області до родин, що перебувають на обліку, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах в травні 2023 року виявлено відсутність будь-яких позитивних змін, тому було прийнято рішення про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності (ч.1 ст.184 КУпАП). З [PERSON] неодноразово проводились бесіди та роз`яснювальна робота спеціалістами служби у справах дітей Козинської селищної ради, правоохоронних органів, попереджали про недопустимість подібної поведінки, але позитивних зрушень не має, ситуація в родині тільки ускладняється, а відповідачка ж у свою чергу шукає нові способи ввести всіх в оману. Маючи можливість надати гуманітарну допомогу у вигляді продуктів харчування, спеціалісти служби у справах дітей 16 червня 2023 року навідалися в родину [PERSON] ще раз. Під час візиту було з`ясовано, що в будинку розбиті шибки, на подвір`ї розміщені гори сміття, холодильник брудний та порожній. В кімнатах розкидані гори малого, брудного дитячого одягу, пусті пластикові пляшки, підлога брудна, а в приміщені присутній неприємний запах, що підтверджується фотокартками, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 за рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 16 червня 2023 року №1, службою у справах дітей Козинської селищної ради Обухівського району Київської області було вилучено дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері - [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . За запитом Служби малолітніх дітей Єлизавету та Злату влаштовано до комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для обстеження стану їх здоров`я та надання необхідної медичної допомоги. 19 червня 2023 року до служби у справах дітей Козинської селищної ради надійшло анонімне повідомлення з інформацією щодо здійснення сексуального насильства неповнолітнім братом [PERSON] , [INFO] співмешканця матері ( [PERSON] , [INFO] ) над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Службою невідкладно направлено повідомлення щодо вчинення розбещення та/або насильства над дитиною керівнику Обухівської окружної прокуратури (вих. № 01-02/237 від 19.06.2023) та начальнику Обухівського районного управління ГУНП в Київській області (вих. № 01-02/238). Того ж дня, [PERSON] з`явилася до служби у справах дітей Козинської селищної ради та підтвердила про факт насильства на її дитиною, [PERSON] . Повідомила, що вищезазначена подія була їй відома з середи (14.06.2022). Приховуючи даний факт насильства [PERSON] привезла неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] для з`ясування обставин на одинці з дітьми. З її слів [PERSON] не заперечував проти скоєного ним насильства над малолітньою [PERSON] та розповів їй детально свої дії у даному вчинку. На запитання працівника служби у справах дітей, чому мати не звернулася до поліції, [PERSON] аргументувала це тим, що збиралася повідомити, але тільки в понеділок (19.06.2023), навіть не зважаючи на те, що неповнолітній [PERSON] перебував у них вдома. Разом з тим, 22 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладене, Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, рішенням № 6 від 27.06.2023 року затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідно до якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . В абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України (абз. 1 п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини (дітей). Суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини є достатніми для висновку про доцільність і необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей. Заперечення відповідачки проти позову суд вважає необґрунтованими та недоведеними з врахуванням наступного. Так, відповідачкою в судовому засіданні визнано те, що відповідач [PERSON] декілька років взагалі не займається вихованням та утриманням їх спільної доньки [PERSON] , не спілкується з нею, що свідчить про те, що він добровільно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо цієї дитини. Відповідачка в суді стверджувала, що інший відповідач не є біологічним батьком її молодшої доньки [PERSON] , а реєстрація його батьком здійснена лише в силу перебування її у зареєстрованому шлюбі станом на час зачаття та народження дитини. Відповідач ніколи не бачив [PERSON] , не спілкувався з нею, не приймав участь в її вихованні та утриманні. За неточною інформацією відповідачки він може перебувати у місцях позбавлення волі, однак жодних контактів із ним багато років вона не має. Заперечень проти позбавлення його батьківських прав відповідачка не надала. Сам відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, причин неявки не повідомляв, заперечень проти позову не представляв. За таких обставин, в межах судового розгляду обставини ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків об`єктивно підтвердились, тому позов частині позбавлення його батьківських прав підлягає задоволенню. Суд вважає, що аналіз повідомлених відповідачкою відомостей дає достатні підстави вважати, що об`єктивних даних про достовірні факти і обставини, які б вказували на належне виконання нею материнських обов`язків стосовно двох малолітніх дітей вона суду не повідомила, а її відповідні твердження не знайшли об`єктивного підтвердження, але спростовані сукупністю досліджених судом доказів. Належних і допустимих доказів на підтвердження своєї позиції у справі відповідачка суду не надала. Її доводи зводились лише до висловлення намірів у подальшому вживати заходів для належного виконання материнських обов`язків, що не може покладатись в основу судового рішення. Поряд із тим, фактично вчинені нею дії, підтверджені в суді факти свідчать про те, що нею не було створено належних умов для проживання, виховання, утримання дітей, а також не забезпечено їх особисту безпеку і належне коло спілкування, що привело до тяжких наслідків, зокрема до вчинення відносно старшої доньки сексуального насильства по місцю проживання особою, якій вона сама доручила перебувати із дитиною. Відповідачкою також визнано те, що діти не відвідували навчальні та дошкільні заклади, секції чи гуртки протягом декількох років через те, що вона декілька разів переїжджала у різні міста, вважала непотрібним нетривале відвідування старшою донькою закладів освіти, що вказує на те, що саме з її вини малолітня дитина усунута від освітнього процесу, не отримує належного розвитку. Також відповідачкою визнано те, що навіть після відібрання дитини вона не вживала жодних заходів для спілкування із дітьми, не відвідувала їх, спеціально надану їй благодійну допомогу вона витратила на покращення власних житлово-побутових умов, однак жодним чином матеріально не допомогла дітям, тому її запевнення щодо намірів належно виконувати материнські обов`язки у майбутньому є сумнівними. За таких обставин, заперечення відповідачки є непереконливими. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] слід задовольнити. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимоги позивача підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15.08.2023 року. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ґрунтуються на законі, тому в даному випадку доцільним буде стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved