Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №32216, вчинений 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Алекскредит» у розмірі 10 279 грн. 16 коп.,\~ стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та сплачений ним судовий збір в загальній сумі 4 610 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що в серпні 2023 року йому стало відомо, що 15.04.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А. М. відкрито виконавче провадження №65178858 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. №35216 від 26.03.2021 про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог\~ ТОВ «Алекскредит» за кредитним договором в розмірі 10 279 грн. 16 крп., з яких 5100 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1109 грн. 76 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2269 грн. 40 коп. строкова заборгованість за штрафами і пенями та 1800 грн. 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №65178858 від 14.04.2021 шляхом доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет - https://asvpweb.miniust.gov.ua за допомогою ідентифікатора доступу А0В5Б96БА5БЕ, вважає, що виконавчий напис №32216 від 26.03.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на належні йому грошові кошти. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню так, як він не визнає вказану заборгованість, сам виконавчий напис вчинений з грубими порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Він не визнає та не визнавав визначену відповідачем заборгованість у розмірі 10 279 гривень 16 копійок. По-перше, відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та нього первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем, а також сума процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції його - позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі невідомого розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової установи, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог останнього до нього. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. По-друге, виконавчі написи на нотаріально непосвідчених кредитних договорах незаконні. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 банкам було дозволено вчиняти виконавчі написи на звичайних кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, а не тільки на нотаріально посвідчених договорах, як це було до того. Проте, в подальшому, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою ВАС від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийнятті такого акта. Оскільки, постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 визнана судом нечинною з моменту її прийняття, то підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України №1172 від 29.11.2001. Відповідно до ст. 175 ЦПК України повідомляє, що він очікує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи по сплаті судового збору, згідно оригіналів квитанцій в загальній сумі 1 610 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомог в сумі 3000 грн., а всього на загальну суму 4 610 грн. 40 коп.. Додатково повідомляє, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я. В. до вказаної справи, в якості третьої особи не залучалася, так як відповідно до наказу Міністерства Юстиції України №1424/5 від 19.04.2021 її свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю було анульовано.\~ Водночас позивач просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №35216, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. 26.03.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 10 279 грн. 16 коп..\~\~ Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 06.09.2023 у справі №286/3592/23 було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №35216, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я. В. 26.03.2021 у виконавчому провадженні №65178858, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А. М..\~ Відзиву на позов відповідачем та письмових пояснень третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А. М. до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином учасники повідомлялися про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, заперечень та письмових пояснень, що підтверджується поштовими повідомленнями. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та\~ пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис №35216 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №1559656 від 15.10.2018, укладеним з ТОВ «Алекскредит», заборгованості за кредитним договором №1559656 від 15.10.2018 в загальній сумі 10 279 грн. 16 коп.. 15.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А. М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №35216, вчиненого 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 10 279 грн. 16 коп., а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1027 грн.92 коп.. 13.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А. М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує дохід у Регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А. М. від 13.07.2021 визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 700 грн.. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказував на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення виконавчого напису набрала чинності постанова Київського апеляційного адімінстративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Будь-яких договорів між ним та ТОВ «Алекскредит», посвідчених нотаріально, укладено не було.\~ Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У Постанові Великої Палати Верховного Суду №910/13233/17 від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Отже, на момент вчинення виконавчого напису 26.03.2021 - набрало чинності судове рішення, яким визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, якою Перелік був доповнений новим розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Така обставина дає суду підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. За встановлених обставин, зважаючи, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів,\~ суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаню. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу\~\~\~ регламентовано у ст.ст. 133-137 ЦПК України. Так, відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 30.08.2023 між адвокатським бюро «Бовсунівський і партнери», в особі керуючого Бовсунівського Олександра Володимировича, та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги б/н від 30.08.2023. Відповідно до вказаної угоди варстість послуги, а саме: правова консультаця клієнта, підготовка заяви до Овруцького районного суду Житомирської області про забезпечення позову, підготовка позовної заяви до Овруцького районного судуЖитомирської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню становить 3000 грн. 00 коп.. 01.09.2023 між адвокатським бюро «Бовсунівський і партнери», в особі керуючого Бовсунівського Олександра Володимировича, та [PERSON] (клієнтом) укладено акт виконаних робіт до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.08.2023 б/н\~ та додаткової угоди №2 до нього. Відповідно до вказаного акту адвокат виконав взяті на себе зобов`язання по вищевказаному договору, а клієнт їх прийняв. Всього виконано робіт на загальну суму 3000 грн.. Квитанція до прибуткового касового ордеру №30/08-2 від 30.08.2023 свідчить, що [PERSON] прийнято від [PERSON] 3000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 30.08.2023, додаткової угоди №2 від 30.08.2023 до нього.\~ Таким чином, зважаючи на долучені стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу та досліджені докази, які дають змогу оцінити певні види правничої допомоги адвоката на предмет пов`язаності їх з розглядом справи, та враховуючи складність справи, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. (за подання позовної заяви немайнового характеру) та 536 грн. 80 коп за подання заяви про забезпечення позову,\~ який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved