Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4781032 в розмірі 48440 грн., з яких: 15000 грн. - тіло кредиту, 33440 грн. - сума процентів за користування кредитом, 13127,24 грн. - інфляційні витрати, 2217,62 грн. - три відсотки річних, сплачений судовий збір в сумі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 16.09.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 4781032 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 15 000,00 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18.04.2023 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" як фактором, було укладено договір факторингу № 18-04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 15 000,00 грн. - тіло кредиту та 33440 грн. - нараховані проценти, всього 48440 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загалом інфляційні втрати склали 13 127,24 грн. Загалом 3% річних 2217,62 грн. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 07.08.2023р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 31.08.2023 року та 26.09.2023, до суду не з`явилася. Рекомендовані листи з судовими повістками, направлені за адресою реєстрації відповідача повернуті до суду в зв`язку з тим, що адресат відсутній. Крім того, у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщене оголошення про виклик відповідача до Чорнухинського районного суду Полтавської області. Відповідно до п.4,ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] згідно вимог п.4, ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити зважаючи на таке. Судом встановлено, що 16.09.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 4781032 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 15000,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 49-58). Як вбачається з довідки ТОВ "Авентус Україна" від 04.05.2023 переказ коштів на картку клієнта в сумі 15000 грн 16.09.2021 було здійснено успішно (а.с. 14). Вказане підтверджує факт отримання відповідачем коштів від ТОВ "Авентус Україна" за вищевказаним кредитним договором. 18.04.2023 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" як фактором, було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.40-44). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 18.04.2023 року до Договору факторингу № 18-04/2023 від 18.04.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до відповідача в розмірі 48440 грн. Таким чином, до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за договором № 4781032 від 16.09.2021 року. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. З наданої позивачем Картки обліку Договору (Інформації з укладеним договором) у період з 16.09.2021 по 17.04.2023 р. відповідачем було сплачено лише 760 грн (а.с.64-78). Згідно здійсненого позивачем в позовній заяві розрахунку відповідач має заборгованість за кредитним договором № 4781032 від 16.09.2021 року у сумі 63784,86 грн (з яких: 15 000,00 грн. - тіло кредиту, 33440 грн. - нараховані проценти), 13127,24 грн. інфляційні втрати, 2217,62 грн. - три відсотки річних. При цьому розрахунок здійснено за такою формулою: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; sі - індекс інфляції за певний період: s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків. 1) за лютий 2022 р. = ((101,6*48440) :100) - 48440 = 775,04 грн; 2) за березень 2022 р. = ((104,5*48440):100) - 48440 = 2179,8 грн; 3) за квітень 2022 р. = ((103,1*48440): 100) - 48440 = 1501,64 грн; 4) за травень 2022 р. = ((102,7*48440): 100)- 48440 = 1307,88 грн; 5) за червень 2022 р. = ((103,1*48440): 100)- 48440 = 1501,64 грн; 6) за липень 2022 р. = ((100,7*48440): 100)- 48440 = 339,08 грн; 7) за серпень 2022 р. = ((101,1*48440): 100)- 48440 = 532,84 грн; 8) за вересень 2022 р. = ((101,9*48440): 100)- 48440 = 920,36 грн; 9) за жовтень 2022 р. = ((102,5*48440): 100)- 48440 = 1211 грн; 10) за листопад 2022 р. = ((100,7*48440): 100)- 48440 = 339,08 грн; 11) за грудень 2022 р. = ((100,7*48440): 100)- 48440 = 339,08 грн; 12) за січень 2023 р. = ((100,8*48440): 100)- 48440 = 387,52 грн; 13) за лютий 2023 р. = ((100,7*48440): 100)- 48440 = 339,08 грн; 14) за березень 2023 р. = ((101,5*48440): 100)- 48440 = 726,6 грн; 15) за квітень 2023 р. = ((100,2*48440): 100)- 48440 = 96,88 грн; 16) за травень 2023 р. = ((100,5*48440): 100)- 48440 = 242,2 грн; 17) за червень 2023 р. = ((100,8*48440): 100)- 48440 = 387,52 грн. Загалом інфляційні втрати становлять 13127,24 грн. Розрахунок 3-х % річний здійснено за такою формулою: С* 3:100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; З - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення (з 15.01.2022 по 26.07.2023 = 557 календарних дні). (48440 грн. *3): 100 : 365 * 557 = 2217,62 грн. Загалом 3% річних = 2217,62 грн. Наведені факти свідчать, що між сторонами складися кредитні правовідносини, які регулюються такими правовими нормами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Враховуючи вказане та те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву зі своїми запереченнями на позов не надала, розрахунок заборгованості не спростувала, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь банку вказаної суми заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М., копію звіту від 26.07.2023 року про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року та копії платіжної інструкції від 26.07.2023 року № 860 відповідно до яких ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн., рахунок на оплату по замовленню № 606/26/07 від 26.07.2023 року (а.с.8-9,45). Враховуючи викладене суд вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу є обгрунтованим, а відтак такі витрати розмірі 10 000,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем. Розподіл судових витрат між сторонами необхідно вирішити в порядку, встановленому статтею 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved