Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи що 23.01.2022 року між ТОВ "CC Лоун" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "CC ЛОУН" було укладено електронний Кредитний договір №1808080-А, за умовами якого відповідачу видано кредит в розмірі 20000,00 грн. строком з 23.01.2022р. по 21.02.2022 року включно, зі сплатою відсотків в розмірі 1,592 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. ТОВ "CC Лоун" виконало свої зобов`язання шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, тоді як відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, у зв`язку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 23186,08 грн., а саме 17273,60грн. - тіло кредиту,\~ 5912,48грн. - нараховані проценти. Згідно реєстру прав грошових вимог від 17.01.2023р. ТОВ "CC Лоун"\~ 17.01.2033р. відступило на користь ТОВ "Фінфорс" право вимоги\~ за кредитним договором №1808080-А від 23.01.2022р. на загальну суму 23186,08грн. Про відступлення ТОФ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "CC Лоун" повідомило позичальника шляхом направлення 17.01.2023 року електронного листа на електронну адресу. Зважаючи на те, що відповідачем до цього часу вищевказана заборгованість не сплачена, позивач просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за кредитним договором №1808080-А від 23.01.2022р. на загальну суму 23186,08грн., -стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 18.08.2023 року ухвалою Перемишлянського районного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. Представник позивача ТОВ "Фінфорс" в судове засідання не з`явився, надав клопотання за яким просив розглянути справу без участі представника. Позов підтримує у повному обсязі і просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, зазначила, зазначив, що позовні вимоги визнає. Просить зменшити розмір витрат на правову допомогу та не стягувати відсотки за кредитом у зв`язку з військом станом. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач звернулася до ТОВ "ССЛоун",з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим, за допомогою електронного підпису, підписав кредитний договір\~ №1808080-А від 23.01.2022р . Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "CC ЛОУН", затверджених наказом ТОВ "CC ЛОУН" N 2912-1-1 від 129.12.2021 року. Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ "CC ЛОУН" і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору. Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів в сумі 20000 грн. не оспорюється відповідачем. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, у зв`язку із чим станом на 17.01.2023р. у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 23186,08 грн., а саме 17273,60грн. - тіло кредиту,\~ 5912,48грн. - нараховані проценти. Відповідно до статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Положеннями частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 526 та 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У даному випадку необхідно, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно частин 4, 6 та 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд зазначає, що не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже кредитний договір N 1808080-А від 23.01.2022 року із додатком (автопролонгація) були укладені в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "CC Лоун" в електронній формі, кредит був наданий позичальнику (відповідачу) виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (позивача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства. Сам механізм укладання кредитного договору та додаткових угод до нього чітко вбачається з відповідних сторінок веб-сайту та інформаційно-телекомунікаційних систем TOB "CC Лоун" . Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, відповідач станом на17.01.2023 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 23186,08 грн., а саме 17273,60грн. - тіло кредиту,\~ 5912,48грн. - нараховані проценти. Наявність та складові заборгованості підтверджуються довідкою про стан заборгованості боржника [PERSON] . Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який складає 23186,08 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається з договору про надання правничої допомоги, укладеного 20.02.2023року, укладеного між адвокатським бюро "Герман Гурський та партнери" та позивачем, виконавець зобов`язався здійснювати представництво інтересів замовника та надавати правову (правничу) допомогу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання професійної (правничої) допомоги адвоката та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, в сумі та в строки, що обумовлені договором та додатками до нього. Згідно додатку до договору про надання правової допомоги від 06.06.2023 року. Замовник доручає виконавцю стягнути з боржника [PERSON] \~ в судовому порядку заборгованість за кредитним договором N 1808080-А від 23.01.2022 року, для чого виконавець зобов`язується надати замовнику правову (правничу) допомогу з наведенням переліку послуг, ціни однієї години гонорару та кількості часту на надання правової (правничої) допомоги, загальною вартістю 7000,00 грн. Як вбачається із платіжного доручення N 1278 від 02 вересня 2021 року, позивачем сплачено на рахунок АБ " Герман Гурський та партнери" за договором про надання правової допомоги\~ 27.06.2023р. грошові кошти у сумі 7000,00 гривень. У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа N 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved