Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 квітня 2023 року цивільну справу № 509/2207/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» ( далі по тексту АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Іллічівського міського суду Одеської області, відповідно до положень ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до автоматизованого розподілу від 12 червня 2023 року справу передано головуючому у справі. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року провадження відкрито , справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначило, що [PERSON] (далі - відповідач) звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 09 січня 2013 року, згідно якої відповідач отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000.00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. В свою чергу відповідач, зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує та порушила умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору. Станом на 20 березня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 62193,19 грн., яка складається з: 50853,35 грн. - заборгованість за кредитом; 11339,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить - 62193.19 грн. станом на 20 березня 2023 року, та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2684.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилась. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги не визнала, в обгрунування заперечень вказала ,що на час звернення банка з позовом заборгованості не має це підтверджується довідкою виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК № UHIM25P0FQLG9BHE від 21 серпня 2023 року . Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, надавши про це відповідні заяви, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 19 червня 2023 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 08 серпня 2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилась. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги не визнала, враховуючи відсутність предмету спору прохала в задоволені позовних вимог відмовити. Судом неодноразово на електрону адресу позивача надіслані запити щодо підтвердження або спростування відомостей викладений у довідки № UHIM25P0FQLG9BHE від 21 серпня 2023 року. На час розгляду справи будь - які відомості від позивача стосовно предмету позову не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи , оцінивши надані докази у їх сукупності приймає рішення про таке. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач, звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 09 січня 2013 року, згідно якої відповідач отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому по даному кредитному договору, відповідачу було збільшено розмір кредитного ліміту до 50000.00 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на платіжну картку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Станом на 20 березня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 62193,19 грн., яка складається з: 50853,35 грн. - заборгованість за кредитом; 11339,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підтвердження вимог посилаються на заяву -анкету підписану відповідачем, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «ПРИВАТБАНК», які у сукупності є кредитним договором. З довідки виданої АТ КБ«ПРИВАТБАНК» від 21 серпня 2023 року на вимогу відповідача № UHIM25P0FQLG9BHE вбачається, що [PERSON] станом на 21 серпня 2023 року заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» не має. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами другою-третьою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, диспозитивність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНКУ» не містять підпису [PERSON] . Із наданої позивачем анкети-заяви не можна дійти висновку, що відповідач мав намір укласти саме кредитний договір. Анкета-заява містять лише анкетні дані відповідача його контактну інформацію, та не містять даних про умови кредитування. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Надана АТ КБ « ПРИВАТБАНК» довідка про видані кредитні картки, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, були сформовані працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та не містять підпису відповідача. Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування. При цьому, суд враховує, що розрахунок не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість. Розрахунок заборгованості не містить даних щодо посадових осіб, якими він сформований та не скріплений печаткою банку, а відтак, він не може бути належним та допустимим доказом у справі. Окрім тіла кредиту позивач просить стягнути проценти на його користування. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Матеріали справи містять довідку ,що строк дії виданої останньої відповідачу картки № [NUMBER] Унвіерсальна GOLD закінчився у квітні 2022 року. Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором. Банк зобов`язаний після виконання взаємних зобов`язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним. Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. Отже, обставини щодо перевипуску кредитної платіжної картки № [NUMBER] строк дії якої закінчився у квітні 2022 року не встановлені, а тому суд вважає що кінцевим строком кредитування є квітень 2022 року. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів після квітня 2022 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтею 625 Цивільного кодексу України позивач не пред`явив. Інших доказів на підтвердження заявлених АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовних вимог матеріали справи не містять. З довідки виданої АТ КБ«ПРИВАТБАНК» від 21 серпня 2023 року № UHIM25P0FQLG9BHE вбачається, що [PERSON] станом на 21 серпня 2023 року заборгованості перед АТ КБ«ПРИВАТБАНК» не має. Судом неодноразово робились запити до позивача щодо підтвердження або спростування вказаних обставин але на час розгляду справи будь - яких відомостей від позивача не надходило. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд визнає даний доказ допустимим та належним в розумінні обгрунутованих заперечень проти пред`явлених вимог. Висновки суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку надані докази суд дійшов до висновку , що позовні вимоги АТ КБ«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] є не доведеними , безпідставними та такими що задоволенню не підлягають. Судові витрати. Відповідно до положень,ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу Укпраїни у разі відмови у позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed