Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] у якій просив суд : зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) які стягуються з нього щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за рішенням Тернівського міського суду від 02.10.2015 року по справі № 194/1079/15-ц з дати ухвалення рішення до повноліття дитини; зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 усіх видів його заробітку (доходу) які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом виданим Павлоградським міськрайонним судом 04.10.2021 року по справі № 185/7139/21. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Рішенням Тернівського міського суд Дніпропетровської області від 02.10.2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. З 2017 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу має неповнолітню дитину. На підставі судового наказу виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області з нього стягнуті на аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття. Загальний розмір аліментів що стягуються з нього становить 50 % його доходу. На даний час він проживає один і коштів які йому залишаються після сплати аліментів не вистачає на життя, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 12.06.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила що на даний час вона проживає разом з дитиною в квартирі батьків. Позивач проживає окремо. Квартира без ремонту з боргами за комунальні послуги. Відповідач сплачує аліменти, однак ніякої іншої допомоги не надає. Вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Вислухав сторони, дослідивши матеріали\~цивільної справи,\~суд вважає\~що заявлений\~позов підлягає\~частковому задоволенню\~з наступних\~підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Так, судом по справі встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02.10.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 14) З 21.06.2017 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 12) 04.10.2021 року Павлоградським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 11) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначає, що змінилося його матеріальне становище. На даний час на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Відповідно до виконавчих документів з нього стягується 50 % його заробітної плати. Доходу який залишається йому після сплати аліментів не вистачає на його особисті потреби. Він проживає один, сплачує комунальні послуги, придбаває продукти харчування, одяг. Правовідносини між сторонами регулюються\~СК України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти\~одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на сукупний розмір стягуваних з нього аліментів у розмірі 50 % та неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про зміну сімейного та особистого стану позивача, що загалом впливає на його матеріальне становище й, на думку суду, дає підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених йому рішенням суду. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна матеріального стану позивача має місце, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved