Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

11.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 260 000 грн. Вказує, що з 17.04.1995 року по 15.06.2020 рік працював машиністом екскаватора у відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. 15.06.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. 01.02.2022р. висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» йому встановлено два професійні захворювання: - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня; - вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулярним синдромом ( L5, S1, С6, С7), помірними статико-динамічними порушеннями хребта, больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, ПФ другого ст., остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого другого ступеня), деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними порушеннями на кистях. Відповідно до\~Акту розслідування\~причин виникнення\~професійного захворювання\~від 12.04.2022,\~професійне захворювання\~у [PERSON] \~виникло через\~те що\~працюючи з\~18.03.2008р.\~по 15.06.2020р.\~машиністом екскаватора\~Першотравневого кар`єру\~ПрАТ «Північний\~ГЗК» [PERSON] \~виконував екскаватором\~під час\~виконання зачисних,\~відвальних та\~навантажувально-розвантажувальних\~робіт під\~час переміщення\~та маневрів,\~забезпечував технічно\~правильну розробку\~забою та\~ефективне використання\~екскаватора;\~працюючи раніше\~з 17.04.1995р.\~по 18.03.2008р.\~машиністом екскаватора\~цеху по\~виробництву обкотишів\~№ 2\~ПівнГЗК \~також підпадав\~під вплив\~підвищених параметрів\~пилу та\~вібрації. Відповідно довідки МСЕК від 14.07.2022р., йому первинно з 27.06.2022р., безстроково встановлено 40 % втрати професійної працездатності, з яких: 25% - вібр. хв.; 15% - ХОЗЛ. Згідно довідки МСЕК від 05.01.2023р., йому при повторному обгляді з 12.08.2022р. безстроково встановлено третю групу інвалідності та збільшено відсоток втрати професійної працездатності до 65%, з яких: 50% - вібр. хв.; 15% - ХОЗЛ. У зв`язку з захворюванням у нього було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він змушений багато часу проводити у лікарнях, переносити біль, приймати велику кількість ліків. Відчуває постійну втому, стійкі болі та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в кінцівках, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, судоми в кінцівках, заніміння кінцівок, підвищену чутливість їх до холоду, побіління пальців рук, порушення ходи, головні болі, дратівливість, порушся сну, задишку при незначному фізичному навантаженні, приступоподібний сухий кашель, біль у грудях та між лопатковій ділянці. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 260 000 грн. Ухвалою суду від 17.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21.08.2023 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Бузівська Н.М. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працював з 17.04.1995р. по 15.06.2020р. у ПрАТ "Північний ГЗК" машиністом екскаватора. 15.06.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 10-12). Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли два професійні захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня; - вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулярним синдромом ( L5, S1, С6, С7), помірними статико-динамічними порушеннями хребта, больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, ПФ другого ст., остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого другого ступеня), деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними порушеннями на кистях, що підтверджується висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 01.02.2022 та актом від 12.04.2022 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 13- 17, 22-23). Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.04.2022 року, на підставі інформаційної довідки про умови праці від 28.10.2020 за 3\~892/4.6-1, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці [PERSON] відносяться: - за вмістом у повітрі робочої зони аерозолів переважно фіброгенної дії - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату до 3 кладу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації загальної до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи з 18.03.2008р. по 15.06.2020р. машиністом екскаватора Першотравневого кар`єру ПрАТ «Північний ГЗК» [PERSON] керував екскаватором під час виконання зачисних, відвальних та навантажувально-розвантажувальних робіт під час переміщення та маневрів, забезпечував технічно правильну розробку забою та ефективне використання екскаватора. Працюючи раніше з 17.04.1995р. по 18.03.2008р. машиністом екскаватора цеху по виробництву обкотишів № 2 ПівнГЗК також підпадав під вплив підвищених параметрів пилу та вібрації. Внаслідок недосконалості технологічного устаткування та відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів пилу та загальної вібрації. Причинами виникнення\~хронічних професійних\~захворювань позивача\~є:- пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму в 2,4 рази згідно до Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596 та складала 4,8 мг/м3 при ГДК=2,0 мг/м3; вібрація загальна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 2 дБА перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та складав 61 дБА при ГДР 59 дБА. З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічних професійних захворювань запропоновано генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] дотримувати основних вимог в організації технологічних процесів та експлуатації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операції; непереривності виробничих процесів: фізіологічного обґрунтування при обладнанні робочих місць згідно вимог Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відритим способом, затвердженими Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 61 від 18.03.2010р. Забезпечити виконання зрошення технологічних автодоріг та забоїв в кар`єрі в теплу пору року згідно п. 7 розділу 11 НПАОП 0.00-1.24-10. Забезпечити ремонт або заміну антивібраційних крісел на екскаваторах під час їх капітального ремонту. Підвищити контроль відповідальних осіб за забезпеченням і використанням працюючими засобів індивідуального захисту органів дихання та інших засобів індивідуального захисту згідно з НПАОП 0.00-3.10-08. Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 25 років 02 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну корівників структурного підрозділу та підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, встановити неможливо (а.с. 13-17). Відповідно до інформаційної довідки про умови праці [PERSON] , згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, відносяться: - за вмістом у повітрі робочої зони аерозолів переважно фіброгенної дії - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату до 3 кладу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації загальної до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 3 ступеня «шкідливі» (а.с. 19-21). Як випливає\~з довідки МСЕК від 14.07.2022 року [PERSON] , первинно з 27.06.2022р. безстроково було встановлено 40 % втрати професійної працездатності з яких: 25% - вібр. хв.; 15% - ХОЗЛ. Останній потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с. 25). Відповідно до\~довідки \~МСЕК від\~05.01.2023р.,\~ [PERSON] \~при повторному\~огляді з\~12.08.2022р.\~безстроково встановлено\~третю групу\~інвалідності та\~збільшено відсоток\~втрати професійної\~працездатності до\~65%,\~з яких:\~50%\~-\~вібраційна \~хвороба;\~15%\~-\~хронічне обструктивне\~захворювання легень. Останній потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження (а.с. 26,27, 28). [PERSON] неодноразово проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами (а.с. 32, 33, 34, 35-36, 37, 38-39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47-49, 50-51, 52, 53-54). [PERSON] перебуває на обліку в Фонді соціального страхування України з 12.04.2022р. (а.с.30,31). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 13-17), встановлено два хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивачки у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 25 років 02 місяці, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворюваннь, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 65 %, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2 000 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial