Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач 16 червня 2023 року звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Від спільного проживання у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Через відсутність будь-якого порозуміння між нею та відповідачем, який не усвідомлює потреб дитини та свого обов`язку регулярно її забезпечувати необхідним, неможливо вирішити питання утримання їх спільної дитини. Для належного утримання доньки їй щоденно необхідні чималі кошти. Дитині потрібно створити належні санітарно-гігієнічні умови проживання, їй необхідно збалансовано харчуватися, регулярно потрібні одяг та взуття по сезону та багато чого іншого. Лише власними коштами здійснювати матеріальне забезпечення доньки їй важко, тому що вона не працює. Враховуючи зазначене, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник адвокат Перемот О.Г. у судове засідання не з`явились, остання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності та за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від його представника адвоката Ромаданової Г.Г. надійшло клопотання, в якому вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату так як відповідач не визнає позов та бажає пред`явити зустрічний позов про визначення місця проживання дитини з ним. Також вказала, що відповідач не може надати їй докази для пред`явлення позову від його імені, оскільки він знаходиться в зоні бойових дій. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що 10 серпня 2023 року відповідачем вже було подано клопотання, в якому він просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що він планує обговорити з позивачем можливість передачі будинку дитині в рахунок сплати аліментів, не мав змоги бути присутнім на судовому засіданні, оскільки знаходився в зоні бойових дій (клопотання подано особисто через канцелярію суду). Проте, з відповіді наданої на запит суду, встановлено, що громадянин [PERSON] через перший відділ Кропивницького РТЦК та СП на військову службу по мобілізації не призивався. Тому, зважаючи на строки розгляду даної категорії справ, оскільки питання матеріального забезпечення дитини є нагальним, а справа перебуває в провадженні суду з 16.06.2023 року, суд не знайшов підстав для чергового відкладення розгляду справи. Крім того, суд наголошує, на тому, що розгляд даної справи ніяким чином не позбавляє відповідача можливості в майбутньому звернутись до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дитини з ним. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі проживали у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої значаться відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, позивач [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також у довідці вказано, що [PERSON] разом із сім`єю не проживає з вересня 2022 року і по теперішній час (а.с.8). Доказів про доходи сторін суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання доньки, яка знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved