Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.268ЦПК України 27.09.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.10.2023 року. Позивач, [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2021 вказана позовна заява залишена без руху. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонног суду Закарпатської області від 01.04.2021 відмовлено в клопотанні позивача про відстрочення судового збору, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2021 року відкрито провадження у даній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 червня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі 308/3137/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, до набрання законної сили судовим рішенням постанови суду від 08.02.2021 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] по справі №308/12951/20. Ухвалою суду від 28.03.2023, у справі поновлено провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 10.04.2023 залучено до участі у цивільній справі №308/3137/21, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТТАКСІ» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» (код ЄДРПОУ 32382598, 01133, Україна, м.Київ, бул.Лесі Українки, 26, цілодобовий сервісний центр 0-800-50-17-10). Позов мотивовано тим, що 30 листопада 2020 року, близько 21 год. 20 хв. на вул.. Баб`яка в м. Ужгороді відповідач №1 [PERSON] керуючи транспортним засобом « РЕНАУЛЬТ ЗОЕ » Vin- [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві довгострокової оренди (до 2024 року, право користування, право розпорядження, право управління майном) відповідачу №2 Товариству з обмеженою відповідальністю « МОЕКОТАКСІ») , що є зареєстрованим в м. Ужгороді, та порушивши ПДР не надала перевагу в русі водію-позивачу [PERSON] внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП автомашина позивача [PERSON] « Шкода Октавія» державний знак [NUMBER] отримала значні механічні пошкодження Позивач зазначає, що на місці ДТП водій [PERSON] визнала свою вину у вчиненні ДТП, однак по приїзду на місце представника власника транспортного засобу відмовилася від цього. На місце ДТП були викликані працівники поліції які належним чином зафіксували дорожньо-транспортну пригоду, склали схему. Після чого відносно водія [PERSON] працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Ужгородський міськрайонний суд розглянув адміністративну справу відносно водія [PERSON] і 08 лютого 2021 року ухвалив постанову згідно якої : « [PERSON] визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та наклати на неї адміністративне стягнення» Як вказує позивач [PERSON] та ї представник [PERSON] , жодного разу на засідання суду не з`явилися, подали свої письмові заперечення. Постанова набрала законної сили 18 лютого 2021 року. При обґрунтуванні позовної заяви, [PERSON] , посилається на положення: ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 67, ст. 1187 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 03 березня 2013 року. У позовній заяві вказано на те, що наявність вини у вчиненні ДТП водієм [PERSON] встановлена і доведена в судовому порядку ; наявність спричиненої матеріальної шкоди в вигляді механічних пошкоджень автомашини позивача підтверджується, матеріалами справи про адміністративне правопорушення, постановою суду, фото доказами з місця ДТП, об`єм шкоди ( вартість ремонтно-відновлювальних робіт оплачених позивачем). Сума і вартість шкоди спричиненої позивачу відповідачем встановлено суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Автоцентр-Ужгород» в сумі 27 742,5 грн. двадцять сім тисяч сімсот сорок дві гривні 50 копійок. Окрім того, 700 гривень оплата [PERSON] за проведення оцінки ремонтно- відновлювальних робіт пошкодженої в ДТП його автомашини « Шкода Октавія» д.н.з. [NUMBER] . Окрім того 3000 (три тисячі) гривень втрата товарної цінності транспортного засобу, що належить позивачу [PERSON] . Окрім того, 4000 (чотири) тисячі гривень витрати позивача на правову допомогу в вирішенні даного спору. Загальна сума матеріальної шкоди спричиненої позивачу [PERSON] складає 35 442,5 грн.( тридцять п`ять тисяч чотириста сорок дві гривні ) 50 копійок; окрім того [PERSON] являється учасником бойових дій (АТО), в результаті проходження служби має захворювання на грунті стресів під час боїв. В зв`язку з ДТП вимушений був передати власну автомашину для проведення ремонтно-відновлювальних робіт і не міг належно організувати допомогу хворому батьку [PERSON] .. Таким чином в результаті ДТП [PERSON] переносив моральні страждання, безсоння, приниження його честі і гідності, ділової репутації, як громадянина втрата можливості повноцінно працювати та забезпечувати себе матеріально, тобто йому спричинена і моральна шкода, то підлягає відшкодуванню згідно вимог ст. 23 ЦК України. Сума моральної шкоди складає 3000 (три) тисячі гривень. Таким чином на думку позивача наявні суттєві порушення його прав які він має намір відновити в судовому порядку. Позивач [PERSON] звертався письмово до відповідачів №1 №2 з пропозицією врегулювання спору в досудовому порядку, однак отримав негативну відповідь. Позивач просить суд: стягнути з відповідача № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ» код ЄДРПОУ 42424267 зареєстрованого в [ADDRESS] на користь позивача [PERSON] суму спричиненої йому матеріальної шкоди в сумі 35 442,5 ( тридцять п`ять тисяч чотириста сорок дві ) гривні 50 копійок; стягнути з відповідача № 1 [PERSON] жительки [ADDRESS] на користь [PERSON] суму спричиненої моральної шкоди в сумі 3000 (три) тисячі гривень; сплату судового збору та судових витрат покласти на відповідачів. 03.06.2023 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Машика В.В., надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач - [PERSON] , заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а у задоволенні позову просить відмови ти повністю виходячи з наступною. Разом із тим, відповідач описує події що мали місце 30.11.2020, не вважає себе винною у порушення ПДР та у вчиненні ДТП. Як вказано у відзиві, відповідач вважає, що позовна заява [PERSON] , ґрунтується на рахунку автосервісу, однак це не може бути належним та допустимим доказом, оскільки тільки відображає перелік та вартість ремонтних робіт автомобіля на дату звернення. Причинного зв`язку переліку робіт необхідних для відновлення автомобіля внаслідок ДТП він не відображає. Зазначене може бути підтверджене виключно експертизою кваліфікованого експерта з врахуванням зносу. Також, відповідач вважає необґрунтованою вимогу про стягнення моральної шкоди, оскільки [PERSON] не отримав жодних травм чи пошкоджень що могли спричинити йому моральні страждання. Крім того, пошкодження автомобіля водія [PERSON] були незначні та не перешкоджають його подальшому використанню за призначенням, він продовжує ним користуватись для пересування. Відповідач вважає, що позовна заява [PERSON] стягнення сум матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП - є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. У відзиві вказано на те, що враховуючи що Постанова Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2021 року у справі №308/12951/20 була винесена з порушенням прав [PERSON] без її участі та повідомлення про дату та час судового засідання, вказана постанова суду оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Оскільки розгляд даної справи в апеляційному суді ще триває, від так питання розгляду даної справи є передчасним до завершення розгляду справи №308/12951/20 Закарпатським апеляційним судом. У відзиві вказано на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести Відповідач-1 [PERSON] у зв`язку з розглядом справи становить 8000грн., які складаються з витрат па професійну правничу допомогу (правову допомогу адвоката). Відповідач просить суд: позовні вимоги Позивача відхилити, а у задоволені позову відмовити повністю; стягнути з Позивача па користь Відповідача-1 понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи. Від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ», 03.06.2021 року надійшов відзив на позовну заяву. Так, представник відповідача вказує на те, що відповідач, заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а у задоволенні позову просить відмовити повністю. Представник відповідача описує події що мали місце 30.11.2020, а саме щодо обставин ДТП, та вказує на те, що автомобіль RENAUL ZOE д.н.з. [NUMBER] застрахований Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201187886, термін дії якого з 00:00 10.09.2020 року по 09.09.2021 року. Страховик за Полісом страхування ТДВ СК «Альфа-Гарапт» (код ЄДРПОУ 32382598, 01133, Україна, м.Київ. бул. Лесі Українки, 26, цілодобовий сервісний центр 0-800-50-17-10), Страхувальник ТОВ «МОЕКОТАКСІ» (код 42424267). Відповідно до умов Полісу №201187886 страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить в межах 130 000 грн. Так, у відзиві представник відповідача посилається на норми ст. 1192, 1194 ЦК України, ст. 22,28,29,35,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.п. 14,16, 24 Постановою Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», правові позиції ВП ВС №755/18006/15 від 04.07.2018. Представник відповідача зазначає, що системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що в даному випадку, страховик виплачує страхове відшкодування в розмірі оціненої шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а в іншій частині відшкодування покладається па винну особу, так як між відповідачем та його страхувальником укладено договір обов`язкового страхування. Розрахунок оціненої шкоди здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Представник відповідача зазначає, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме із страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. При цьому у відзиві вказано на те, що відповідальність ТОВ «МОЕКОТАКСІ» була застрахована ліміт майнової шкоди становить 130 000,00 грн. Представник відповідача, вказує на те, що законом встановлена спеціальна норма, яка передбачає про необхідність потерпілих звертатись до страховиків цивільно-правової відповідальності та вказує, що у межах ліміту відповідальності страховика не можна відшкодувати шкоду за рахунок винуватця. Окрім того у відзиві вказано на те, що позовна заява [PERSON] , ґрунтується на рахунку автосервісу, однак це не може бути належним та допустимим доказом, оскільки тільки відображає перелік та вартість ремонтних робіт автомобіля на дату звернення. Причинного зв`язку переліку робіт необхідних для відновлення автомобіля внаслідок ДТП він не відображає. Зазначене може бути підтверджене виключно експертизою кваліфікованого експерта з врахуванням зносу, також відсутні відомості про особу здійснювала калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт та наявності у неї ліцензії (сертифікату). Вказано у відзиві і про те, що відповідач заперечує проти стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки він не отримав жодних травм, пошкодження автомобіля були незначні, він і надалі продовжує його використовувати. Відповідач вважає позов безпідставним, та таким що не підлягає задоволенню, зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести Відповідач у зв`язку з розглядом справи становить 8000 грн., які складаються з витрат па професійну правничу допомогу (правову допомогу адвоката). Відповідач просить суд: позовні вимоги Позивача відхилити, а у задоволені позову відмовити повністю; стягнути з Позивача па користь Відповідача-2 понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи. До відзиву також було додано клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ТДА СК «Альфа-Гарант». 02.05.2023 від представника третьої особи без самостійних вимог надійшли додаткові пояснення. Так, представник ТДВ СК "Альфа-Гарант" зазначає, що полісом № 201187886 ТОВ МОЕКОТАКСІ було застраховано цивільно-праву відповідальність водія автомобіля RENAULT ZOE д.н.з. [NUMBER] . 03.12.2020 року [PERSON] звернулася до ТДВ СК "Альфа-Гарант" з повідомленням про настання ДТП від застрахованої особи, в результатні настання ДТП 30.11.2020 року Більше до ТДВ СК "Альфа-Гарант" за ДТП від 30.11.2020 року ніхто не звертався. У поясненнях вказано на те, що Позивачем було пропущено однорічний строк встановлений п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для подання заяви про страхове відшкодування. Представник третьої особи вказує на те, що на сьогоднішній день, та навіть на дату настання ДТП, є безліч способів дізнатися чи застрахована цивільно-правова відповідальність водія будь-якого транспортного засобу, це здійснюється за допомогою он-лайн ресурсу Моторно-транспортного страхового бюро - https://policy-web.mtsbu.ua/. Тому будь-які твердження Позивача щодо того що він міг не знати про наявність полісу є необґрунтованими, тим паче що позивач має представника/адвоката. У поясненнях вказано на те, що, право Позивача на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує в даному випадку трирічним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань набувається потерпілим виключно за умови подання страховику у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. Такі самі висновки висловив Верховний Суд в своїх постановах від: 05.06.2018 року по справі № 910/7449/17; 06.03.2019 року по справі № 465/6315/16-ц; 01.07.2019 року по справі № 513/1275/14-ц; 30.09.2019 року по справі № №761/44196/17. Представник третьої особи просить долучити дані пояснення до матеріалів справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від адвоката представника позивача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву просить задоволити. Вказує на те, що відповідачем -2 на вимогу суду, не надано належним чином завірену читабельну копію страхового полісу. В попередніх судових засіданнях представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задоволити повністю такий. Від представника відповідача ТОВ «МОЕКОТАКСІ» надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. При цьому для приєднання до матеріалів справи додано лист ТОВ «МОЕКОТАКСІ» про відсутність фотокопії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201187886 ТДВ СК «Альфа-Гарант» термін дії 10.09.2020-09.09.2021. Також представником відповідача ТОВ «МОЕКОТАКСІ» подана заява в якій, представник зазначає, що відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, протягом 5-ти днів після ухвалення рішення будуть надані докази на підтвердження розміру судових витрат на правову допомогу. В попередніх судових засіданнях представник відповідача ТОВ «МОЕКОТАКСІ» позов заперечив, просив відмовити повністю в такому. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. При цьому слід зазначити, що відповідачу відомо про те, що на розгляді перебуває дана справа, підтвердженням чого є наявність у справі відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП № 308/12951/20, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом встановлено, що 30.11.2020 приблизно о 21 год 21 хв, [PERSON] , по вул. Баб`яка, 28 у м. Ужгород, керуючи транспортним засобом марки «Renault ZOE», н. з. [NUMBER] , перед початком руху не впевнилась у безпечності маневру та допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Oktavia», н. з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинила дії, передбачені ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2021 року [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.03.2023, постанова суду першої інстанції залишена без змін. При цьому у постанові апеляційного суду вказано на те, що апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції [PERSON] , обґрунтовано визнана винуватою у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення. На підтвердження позовних вимог позивачем надано акт виконаних робіт Ав-КЛ-0000000003529 ТОВ «Автоцентр -Ужгород» від 03.12.20 на суму 700 грн. разом із квитанцією про оплату; Наряд замовлення №Ав-КЛ- 0000000003527 на загальну суму 27 742,5 грн. Інших доказів на підтвердження розміру завданої потерпілому шкоди, в тому числі висновку про результати автотоваронавчої експертизи (експертного дослідження) матеріали справи не містять. Клопотань на адресу суду учасниками провадження про призначення експертних досліджень з цих питань в судовому засіданні не заявлено. Позивач при зверненні до суду просив: стягнути з відповідача № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЕКОТАКСІ» код ЄДРПОУ 42424267 зареєстрованого в [ADDRESS] на користь позивача [PERSON] суму спричиненої йому матеріальної шкоди в сумі 35 442,5 ( тридцять п`ять тисяч чотириста сорок дві ) гривні 50 копійок; стягнути з відповідача № 1 [PERSON] жительки [ADDRESS] на користь [PERSON] суму спричиненої моральної шкоди в сумі 3000 (три) тисячі гривень. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України). Частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до статті 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно з частиною першою статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в цій сфері регламентує, зокрема Закон № 1961-IV. Статтею 3 Закону № 1961-ІV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону № 1961-ІV). Відповідно до статті 5 Закону № 1961-ІV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-ІV). Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону № 1961-ІV страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г»" і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно з пунктом 32.1 статті 32 Закону № 1961-ІV відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Судом встановлено, що на день коли мала місце ДТП, 30.11.2020 року відповідальність власника ТЗ, водій якого є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди була застрахована. Свідченням чому наявна у матеріалах справи копія Полісу №201187886 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, згідно додаткового пояснення, що надійшли на адресу суду від представника ТДВСК «Альфа-Гарант» Полісом № 201187886 ТОВ МОЕКОТАКСІ було застраховано цивільно-праву відповідальність водія автомобіля RENAULT ZOE д.н.з. [NUMBER] . Окрім того, згідно вказаних пояснень 03.12.2020 року [PERSON] звернулася до ТДВ СК "Альфа-Гарант" з повідомленням про настання ДТП від застрахованої особи, в результатні настання ДТП 30.11.2020 року. На підтвердження вказаному, представником до пояснень додано ПОВІДОМЛЕННЯ особи відповідальність якої застрахованого про дорожньо-транспортну пригоду від 03.12.2020. При дослідження повідомлення встановлено, що заявником є [PERSON] , яка вказує що ДТП сталася о 21 год. 21 хв. 30.11.2020 року, за участю ТЗ RENAULT ZOE д.н.з. [NUMBER] , по вул. Бабяка. Також у заяві вказано дані іншого учасника ДТП Шкода Октавія [NUMBER] , яким керував [PERSON] . У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Відповідно до ст.23.1 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Ст.24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності (ст.25 Закону). Відповідно до ст. 26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed