Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У червні 2023 року позивач Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 7 131 грн. 53 коп. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що 1 липня 2017 року між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] укладено договір № 1567-17 про прийняття участі в експлуатаційних витратах, які пов`язані з проведенням підприємством комплексу робіт з утримання та санітарно-технічного обслуговування будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] . Проте, відповідач не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в розмірі 5 286 грн. 72 коп. Крім того, відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової у розмірі 1 313 грн. 73 коп. та 3% річних у розмірі 531 грн. 08 коп. за період з 21.08.2017 року по 31.01.2022 рік, що разом становить суму заборгованості у розмірі 7 131 грн. 53 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на надані послуги, судовий збір та витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 16 червня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження та призначено судове засідання на 13 липня 2023 року (а.с. 35). Повідомленням суду від 20 червня 2023 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки (а.с. 36). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16 червня 2023 року та копія позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. До судового засідання сторони не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи містяться клопотання позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 8). За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є нездійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що на підставі акту прийому-передачі, житлово-офісний комплекс з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування КП «Житло-сервіс» (а.с. 9). Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 442 від 14.08.2017 року, закінченому будівництвом об`єкту «Будівництво житлового будинку (доступне житло) для працівників медичних закладів комунальної власності [ADDRESS] » присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 10) . 01.07.2017 року між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] укладено договір про прийняття участі в експлуатаційних витратах № 1567-17 (а.с. 13-14), відповідно до п. 1.1. якого користувач приймає участь у експлуатаційних витратах, які пов`язані з проведенням підприємством комплексу робіт з утримання та санітарно-технічного обслуговування будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , в т.ч. за розміщену інформаційну вивіску площею 5,7 кв.м., на підставі власного бажання та фінансової можливості, в розмірах визначених сторонами договору. Згідно з п. 4.1 договору користувач сплачує на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20-го числа розрахункового місяця, в повному обсязі кошти, що визначаються сторонами на момент укладання цього договору в розмірі 543, 02 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 108, 60 грн., всього 651, 62 грн. Всього: 651, 62 грн. з ПДВ. Оскільки відповідачем порушувалося зобов`язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договору, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, за період з 21.08.2017 року по 31.01.2022 року за нею обраховується прострочена заборгованість на загальну суму 7 131 грн. 53 коп., що складається з: 5 286 грн. 72 коп. - сума основного боргу, 1 313 грн. 73 коп. - інфляційна складова, 531 грн. 08 коп. - 3 % річних (а.с. 15, 16). На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Що стосується заявленого представником позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 1 500 грн., такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved