Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказував, що 27.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір комісії, відповідно умов до договору відповідач взяв на себе зобов`язання в інтересах та за дорученням позивача і за винагороду термін визначений п. 5.1. договору вчинити (укласти) від свого імені та за рахунок позивача наступні юридичні дії (правочини), а саме: - придбати за рахунок позивача майно, шляхом укладання правочину з придбання квартири, за ціною та на інших умовах визначених цим договором - в строк не пізніше 31.12.2020 р. укласти договір з продажу квартиру за ціною не нижче ціни продажу квартири та на інших умовах визначених цим договором. Майном або Квартирою, як цей термін визначено договором, є квартира під номером [ADDRESS] , що складається з п`яти жилих кімнат, загальною площею 134,50 кв.м., в тому числі житлова- 83,30 кв.м. 27 вересня 2018 року позивач на виконання свого обов`язок договору передав відповідачу грошові кошти в розмірі гривневого еквіваленту 285 125 (двісті вісімдесят п`ять тисяч сто двадцять п`ять) доларів США за офіційним курсом долару США до гривні для виконання відповідачем доручення за Договором, що підтверджується відповідною розпискою відповідача. Однак, у встановлений у договорі термін відповідач кошти не повернув, що змусило позивача звернутись до суду з вказаним позовом. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов та стягнути 10 557 993,54 грн, а також суму штрафної неустойки в розмірі 15 000 грн. Ухвалою судді від 22 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] - залишено без руху. Надано позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків. 04 вересня 2023 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 06 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. 02 жовтня на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про визнання позову. Окрім того відповідач просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. 03 жовтня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника В судове засідання сторони не з`явились. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно ст. 1012 Цивільного кодексу України, договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Відповідно до ст. 1014 Цивільного кодексу України, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1016, 1017 Цивільного кодексу України передбачено, що комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою. За договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору. Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере). У разі порушення третьою особою договору, укладеного з нею комісіонером, комісіонер зобов`язаний негайно повідомити про це комітента, зібрати та забезпечити необхідні докази. Комітент має право вимагати від комісіонера відступлення права вимоги до цієї особи. Комісіонер має право відступити від вказівок комітента, якщо цього вимагають інтереси комітента і комісіонер не міг попередньо запитати комітента або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі комісіонер повинен повідомити комітента про допущені відступи від його вказівок як тільки це стане можливим. Комісіонерові, який є підприємцем, може бути надано право відступати від вказівок комітента без попереднього запиту про це, але з обов`язковим повідомленням комітента про допущені відступи. Відповідно до ч. 1 ст. 1021 Цивільного кодексу України, комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 27.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір комісії. Граничним строком виконання зобов`язання відповідно до п. 3.1.5 укладеного договору є 31.12.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК Україниухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт отримання коштів за договором комісії та їх розмір та не повернення грошових коштів позивачу стороною відповідача визнається, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. Що стосується вимог в частині стягнення [PERSON] на користь [PERSON] суми штрафної неустойки в розмірі 15 000 грн. Відповідно до статті 546, частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За змістом частин 1, 3 статті 549, частини 2 статті 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 8.5 укладеного сторонами договору передбачено, що у разі порушення комісіонером будь-якого зобов`язання прийнятого за цим договором, комісіонер зобов`язується протягом 5 банківських днів сплатити штрафну неустойку у розмірі 15 000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір в сумі 13 420, 56 грн. Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу може бути вирішене шлляхом ухвалення додаткового рішення в порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved