Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

представник Сихівської районної адміністрації ЛМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Сихівського району перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12.04.2022 відібрана від матері - [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у народження, батько записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно з розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації 26.05.2022 №146 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» вказаній дитині надано відповідний статус. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради 22.07.2022 №591 «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного тип дитину влаштовано в сім?ю [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Львівського міського центру соціальних служб від 30.05.2023 №4-2607-7186, [PERSON] у відділ соціальної роботи Шевченківського району ЛМЦСС щодо отримання соціальної послуги соціальний супровід не зверталась. Відповідно до листа Дублянського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Львівської міської ради від 22.05.2023 №53, [PERSON] жодного разу не з?являлась та не цікавилась життям та здоров?ям доньки. Згідно з розпорядженнями голови Сихівської районної адміністрації від 06.09.2022 №279 та від 10.02.2023 №41 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] двічі на місяць, однак з десяти передбачених зустрічей матір бачилась з дитиною лише двічі. Згідно з висновком психолога від 03.04.2023 в дитини є виражені порушення афективної сфери, особистісні порушення, порушення соціальної комунікації, соціальна дезадаптація, у зв?язку з чим психологом рекомендовано забезпечити дитині спокійні адекватні умови проживання, конструктивні стосунки з батьками-вихователями та обмеження спілкування з матір?ю, якщо вона негативно впливає на психічний стан дитини, дестабілізує її психіку. Оскільки матір, [PERSON] , не бажає брати участь у вихованні доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, порушує право дитини на проживання в сім?ї, впродовж року після прийняття судом рішення про відібрання дитини не усунула причини, які перешкоджали належному її вихованню, органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації прийнято висновок від 23.06.2023 №260001-вих-76793 про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] , відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою від 19.07.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 04.08.2023 від представника відповідача - адвоката Матлашевського В.Л. до суду поступив відзив на позовну заяву. В якій просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відповідач [PERSON] заперечує твердження позивача про те, що вона ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини. Наявними у цивільній справі доказами, доданими до позовної заяви, крім відповідей із дитячого будинку сімейного типу, де перебуває у даний час дитина, дана позиція відповідача нічим не спростовується. Позивачем, на думку сторони відповідача, не дотримано вимоги ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Так, до позовної заяви не додано будь-яких документів, пояснень осіб, які б характеризували відповідача, висвітлювали її відношення до власної дитини, показували, який спосіб життя веде відповідач, чи зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, чи працює чи ні, де проживає і т.д., чи є заборгованість зі сплати аліментів, тобто факт того, що відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, процесуально позивачем не доведений. У позовній заяві наведено широкий перелік нормативних документів, однак не показано жодним чином, як відповідач порушує ці нормативні вимоги, тобто відсутній причиновий зв?язок між наведенням нормативної бази і висновком щодо необхідності позбавити батьківських прав відповідача. Посилання на висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав як на аргументацію позовних вимог не може бути переважаючим і неспростовним доказом у справі, оскільки такий висновок носить лише рекомендований характер. Позивачем не вказано, чи було органом опіки та піклування вжито всіх можливих заходів щодо впливу на спосіб життя відповідача та її відношення до виховання дитини. Ухвалою від 12.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у позовній заяві та просить такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки заперечила. Пояснила, що після відібрання від неї доньки бачилась з нею лише два рази. Жодних дій для усунення причин, які стали підставою відібрання доньки вона не вчиняла. Станом на даний час вона не працює, власного житла не має. Проживає в житлі наданого для внутрішньо переміщених осіб. Займатись виховання доньки вона не бажає, лише хоче провідувати. Представник відповідача у судовому засідання позов заперечив. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав та просить такий задоволити. Додатково зазначив, що матір [PERSON] жодним чином не цікавиться донькою та негативно на неї впливає. Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 вересня 2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, вбачається, що відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12.04.2022 вдібрано малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] [INFO] без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] в користь державного закладу або фізичної чи юридичної особи, до якого буде влаштовано дитину аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2021 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розпорядженням голови Сихівської районної адміністраці 26.05.2022 №146 [PERSON] , [INFO] надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2022 року №591 [PERSON] влаштовано в сім?ю [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Львівського міського центру соціальних служб від 30.05.2023 №4-2607-7186, [PERSON] у відділ соціальної роботи Шевченківського району ЛМЦСС щодо отримання соціальної послуги соціальний супровід не зверталась. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації ЛМР №279 від 06.09.2022 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Сихівської районної адміністрації ЛМР №41 від 10.02.2023 внесено зміни до розпорядження від 06.09.2022 №279. Відповідно до листа Дублянського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Львівської міської ради від 22.05.2023 №53, [PERSON] жодного разу не з?являлась та не цікавилась життям та здоров?ям доньки. Згідно з розпорядженнями голови Сихівської районної адміністрації від 06.09.2022 №279 та від 10.02.2023 №41 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з донькою, [PERSON] , [INFO] двічі на місяць, однак з десяти передбачених зустрічей матір бачилась з дитиною лише двічі. Згідно з висновком психолога від 03.04.2023 в [PERSON] , [INFO] є виражені порушення афективної сфери, особистісні порушення, порушення соціальної комунікації, соціальна дезадаптація, у зв?язку з чим психологом рекомендовано забезпечити дитині спокійні адекватні умови проживання, конструктивні стосунки з батьківськими об`єктами та обмеження спілкування з матір?ю, якщо вона негативно впливає на психічний стан дитини, дестабілізує її психіку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування СРА ЛМР №260001-вих-76793 від 23.06.2023 орган опіки та піклування СРА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стостовно доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17). Судом під час розгляду справи у судовому засіданні не було встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved