Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

30 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2023 року у Захарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 78. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає, однак відповідачка не бажає у позасудовому порядку звертатися до відділу ДРАЦС та розривати шлюб. Подружнє життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили шляхом окремого проживання. На теперішній час позивач та відповідачка проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 27 вересня 2023 року о 09 год 00 хв., з повідомленням сторін (а.с. 12). У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 19). Відповідачка в судові засідання, призначені на 27 вересня 2023 року та 04 жовтня 2023 року двічі не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 18, 23). Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву до суду не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2023 року у Захарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 травня 2023 року (а.с. 3). Із тексту позовної заяви вбачається, що подружнє життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили шляхом окремого проживання. На теперішній час позивач та відповідачка проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Від даного шлюбу сторони малолітніх/неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка не бажає у позасудовому порядку розривати шлюб. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved