Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи 08 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради, Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Державного реєстратора Великої О.В., [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення міської ради №2-1443 від 02.12.2016 р. про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,0450 га по [ADDRESS] , визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066, прийняте державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великою О.В. (з відкриттям розділу) індексний номер: 33249437 від 28.12.2016р. В обґрунтування позовних вимог вказував, що [PERSON] є співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.03.1997 р. Іншими співвласниками є треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 18.04.2000 р. Черкаська міська рада прийняла рішення № 380, відповідно до п. 14 додатку якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 586,0 кв.м. по [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради від 02.12.2016р. №2-1443 [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,0450 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066. Позивач замовив викопіювання з плану земельної ділянки, відповідно до якого земельна ділянка, яка була передана позивачу згідно рішення від 18.04.2000р. №380 та земельна ділянка відповідача, передана йому у приватну власність, на підставі рішення ЧМР від 02.12.2016 р. №2-1443, накладаються. Тобто, Черкаська міська рада передала [PERSON] земельну ділянку, яка вже була виділена позивачу і віднесена як земельна ділянка для обслуговування будинку [ADDRESS] . 19 липня 2018 року представник Черкаської міської ради Гончар Ю.Г. скерував відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки міська рада при прийнятті оспорюваного рішення діяла в межах та спосіб повноважень, визначених чинним законодавством. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається як на обґрунтування позовних вимог. 14 вересня 2018 року державний реєстратор Велика О.В. скерувала до суду письмові пояснення про правомірність виконання державним реєстратором оспорюваного рішення про державну реєстрацію на підставі поданих для державної реєстрації документів. 18 серпня 2020 року представник позивача адвокат Сучило А.О. скерував до суду позовну заяву в новій редакції позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними та скасування рішення Черкаської міської ради № 2-1443 від 02.12.2016р., рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, технічної документації із землеустрою щодо поділу ділянки, державну реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами 7110136700:03:020:0067, 7110136700:03:020:0069, 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071, визнання недійсними договору дарування від 19.09.2018р. частини ділянки та договору міни від 05.10.2018р. В обґрунтування позовних вимог додатково вказував, що [PERSON] після набуття за оспорюваним рішенням з порушенням прав позивача земельну ділянку за кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 площею 0,0450 га по [ADDRESS] частину вказаної ділянки відчужив на користь [PERSON] за договором дарування від 19.09.2018 р. В подальшому державна реєстрація ділянки за кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 була припинена в зв`язку з поділом на ділянки 7110136700:03:020:0069, 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071. [PERSON] зареєстрував право власності на ділянку 7110136700:03:020:0069. [PERSON] зареєструвала право власності на ділянки 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071 та за договором міни від 05.10.2018р. відчужила їх на користь [PERSON] . Внаслідок таких дій ділянка позивача по [ADDRESS] була зменшена з 586 кв.м до 0,0225 га - площі ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0067. 09 вересня 2020 року адвокат Севастьянова А.В. - представник відповідача [PERSON] скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що внаслідок пожежі будинок позивача був знищений і його дружині була надана квартира. Також вказувала, що рішення № 380 від 18.04.2000р. про надання позивачу ділянки прийняте не міською радою, а виконавчим комітетом міської ради, тобто органом, яким за законом не вправі розпоряджатись земельними ділянками. Оскільки право власності на домоволодіння позивач та члени його сім`ї набули в порядку приватизації державного житлового фонду, то і набуття у власність земельної ділянки могло здійснюватися в порядку приватизації земельної ділянки згідно з положеннями Земельного кодексу на підставі розробленої технічної документації. За своїм змістом рішення № 380 від 18.04.2000р. не є правовстановлюючим документом про набуття у власність земельної ділянки, а по суті є дозволом на розроблення технічної документації. Проте технічної документації по наданню у власність спірної ділянки позивач не розробляв. Крім того, право власності на спірну ділянку позивачем не набувалось в зв`язку з неотриманням Державного акту та реєстрації такого права. 29 жовтня 2020 року представником позивача адвокатом Сучило А.О. надана відповідь на відзив, в якій зазначається, що у Акті про пожежу від 23.01.2000 р. не зазначено про повне знищення будинку за адресою [ADDRESS] . Станом на 2015 та 2016 роки за вказаною адресою ведеться незавершене будівництво будинку, яке було розпочате через тривалий час після пожежі. Також вказував, що надання дружині позивача для тимчасового поліпшення житлових умов квартири не є перешкодою для отримання ділянки позивачем, оскільки вказана квартира була приватизована [PERSON] . Згідно рішення № 274-а від 05.04.1956р. станом на 1957 рік площа ділянки за адресою [ADDRESS] становила 617 кв.м, відповідно до планів від 1971р. та 2009р. - 645 кв.м. Станом на 1946р. ділянка по [ADDRESS] становила 616 кв.м, відповідно до планів від 2003р. - 643 кв.м, в після приватизації [PERSON] в 2018 році внаслідок збільшення становила 1093 кв.м. 29 жовтня 2020 року представником позивача адвокатом Сучило А.О. надані додаткові пояснення про те, що в 2018 році позивач отримав інформацію з державного реєстру, що суміжний землекористувач [PERSON] є власником ділянки площею 0,0450 га. по [ADDRESS] , яка є частиною ділянки, виділеної позивачу згідно рішення Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000р. під обслуговування будинку. Внаслідок цього площа домоволодіння позивача зменшилась з 0,0586 га до 0,0255 га. Таким чином рішення Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 та проведена державна реєстрація права власності порушують права позивача як власника домоволодіння, так і права, які виникли на підставі рішення Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000р., що позбавляє можливості використовувати нерухоме майно. 03.11.2020 р. адвокат Севастьянова А.В. - представник відповідача [PERSON] скерувала до суду відзив на позовну заяву у новій редакції, в якій посилалась на те, що крім акту про пожежу з довідки БТІ від 04.10.2017р. вбачається, що будинок позивача згорів, тобто знищений. В даний час позивач здійснює самочинне будівництво, з приводу чого притягувався до адміністративної відповідальності. Також до моменту прийняття рішення від 18.04.2000р. жодних обмірів, визначення та погодження меж земельної ділянки позивача не було, відповідно зазначена у вказаному рішенні площа не відповідала фактичній і за домоволодінням по [ADDRESS] вказана ділянка не закріплювалась. Відповідно до ст.22 ЗК, чинної на момент прийняття спірного рішення, право власності або право користування виникає після встановлення меж ділянки землевпорядними організаціями в натурі і отримання документа, що посвідчує таке право, яким є державний акт на право власності чи право користування ділянкою, без чого приступати до використання ділянки забороняється. Матеріалами справи підтверджено, що державні акти позивач не отримував, технічну документацію з встановленням в натурі меж ділянки не замовляв, отже не набув права на ділянку площею 586 кв.м. Позивачем не надано доказів, що оскаржуваний акт місцевого самоврядування виданий протиправно, без відповідних підстав, крім того позивач не є власником ділянки і тому не зрозуміло, яке право позивача він вважає порушеним. 23.02.2021 року до суду скерував пояснення керівник Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Крилова О.М., згідно яким зазначає, що державний реєстратор у відповідності до спеціальних норм, які регламентують дії державного реєстратора при виконанні реєстраційних дій, вчинив всі необхідні дії при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності. 19.03.2021 до суду скерував пояснення представник Черкаської міської ради Кирман В.О., згідно яким зазначає що документація із землеустрою щодо оформлення прав на витребувані документи щодо земельної ділянки площею 0,0586 га по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] до Черкаської міської ради не надходила. 27 квітня 2021 року представник позивача адвокат Сучило А.О. подав позовну заяву в новій редакції позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсними та скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними та скасування договорів та рішень про державну реєстрацію речових прав. В обґрунтування позовних вимог вказував, що згідно технічного паспорту від 14.03.1997р. приватизоване на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.03.1997р. позивачем з третіми особами домоволодіння по [ADDRESS] складалось з житлового будинку літ.А-1 та вбиральні літ. Г 18.04.2000р. Черкаська міська рада прийняла рішення №380, яким передала безплатно у приватну власність і користування земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, громадянам згідно додатку. Відповідно до додатку вказаного рішення у п.14 позивачу передано 586,0 кв.м. Внаслідок проведення суміжним землекористувачем [PERSON] будівельних робіт та прийняття рішення Черкаської міської ради № 2-1443 від 02.12.2016р. порушені права позивача на володіння та користування земельною ділянкою. Зокрема, земельна ділянка площею 0.0450 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] , яка передана у власність [PERSON] у приватну власність згідно вказаного рішення включила частину ділянки, яка виділялась позивачу рішенням від 18.04.2000 р. № 380 під обслуговування будинку. Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області була помилково видана [PERSON] 03.03.2016р. за № 31-28-0.4-2017/15-15 довідка 6-зем на земельну ділянку по [ADDRESS] з приводу того, що земельна ділянка площею 0,0203 га не надана у користування та власність. Загальна площа ділянки по [ADDRESS] станом на 1957 рік становила 617 кв.м, відповідно до планів від 1971р. та 2009р. - 645 кв.м, а станом на 2018 рік збільшилась до 1093 кв.м за рахунок протиправного зменшення ділянки належного позивачу домоволодіння по [ADDRESS] . На даний час в публічній кадастровій карті відсутня земельна ділянка площею 0.0450 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] в зв`язку з її поділом на ділянки домоволодіння по [ADDRESS] : кадастровий номер 7110136700:03:020:0069 площею 0.0225 га,кадастровий номер 7110136700:03:020:0070 площею 0.0197 га, кадастровий номер 7110136700:03:020:0071 площею 0.0028 га. На підставі договорів дарування від 19.09.2018 р. [PERSON] було відчужено на користь [PERSON] 1/50 частину домоволодіння по [ADDRESS] та земельні ділянки 7110136700:03:020:0070 площею 0.0197 га, кадастровий номер 7110136700:03:020:0071 площею 0.0028 га. На підставі договорів міни від 05.10.2018р. [PERSON] було відчужено на користь [PERSON] частину домоволодіння по [ADDRESS] в розмірі 1/50 та земельні ділянки з кадастровими номерами 7110136700:03:020:0070 та 7110136700:03:020:0071. Спірне рішення порушує права позивача як власника домоволодіння, так і права, які виникли на підставі рішення Черкаської міської ради від 18.04.2000р. № 360, а також позбавляє можливості використовувати нерухоме майно, що спонукає його до звернення до суду. 23 червня 2023 року представником позивача адвокатом Сучило А.О. подана заява про зміну позовних вимог, в якій позивачем з метою ефективного захисту та відновлення порушеного права остаточно сформульовано такі позовні вимоги: 1) рішення Черкаської міської ради № 2-1443 від 02.12.2016 року про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] - визнати недійсним; 2) рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0450 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0066, прийняте державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великою Оленою Володимирівною 28.12.2016 року, індексний номер 33249437, - визнати недійсним та скасувати з одночасним припиненням державної реєстрації речового права на вказане нерухоме майно; 3) договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:03:020:0066, укладений19.09.2018 року між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., реєстр. № 1-3406 - визнати недійсним та скасувати; 4) державну реєстрацію земельної ділянки від 20.11.2017р. площею 0,0255 га за кадастровим номером 7110136700:03:020:0067 - визнати недійсною та скасувати шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки; 5) державну реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами 7110136700:03:020:0069, 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071 - визнати недійсною та скасувати шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаних земельних ділянок; 6) договір міни земельних ділянок кадастрові номери 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071, укладений 05.10.2018 року між [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., реєстр.№ 1-3703 - визнати недійсним та скасувати; 7) рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0225 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0069, прийняте державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гнатиком Артемом Ігоровичем 04.10.2018р., індексний номер 43352018 - визнати недійсним та скасувати з одночасним припиненням державної реєстрації речового права на вказане нерухоме майно; 8) рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0028 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0071, прийняте державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. 05.10.2018 року, індексний номер 43381018 - визнати недійсним та скасувати з одночасним припиненням державної реєстрації речового права на вказане нерухоме майно; 9) рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0197 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0070, прийняте державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. 05.10.2018 року, індексний номер 43380872 - визнати недійсним та скасувати з одночасним припиненням державної реєстрації речового права на вказане нерухоме майно; 10) стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на правову допомогу. 27 вересня 2023 року представник позивача адвокат Сучило А.О. скерував до суду заяву про стягнення на користь відповідача суми судових витрат на правову допомогу в сумі 69 000,00 грн. та проведення експертизи в сумі 11 011,00 грн. 28 вересня 2023 року представником Черкаської міської ради Кирманом В.О. скеровано до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат. В судовому засіданні представник позивача адвокат Сучило А.О. підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що міською радою без законних підстав при прийнятті оспорюваного рішення вилучено на користь [PERSON] частину ділянки площею 0,203 га з ділянки площею 586 кв.м, закріпленої на праві користування за домоволодінням позивача рішенням про обмір кварталу в 1956 році та наданої позивачу у власність рішенням від 18.04.2000р. Надана [PERSON] довідка за формою 6-зем про те, що вказана ділянка площею 0,203 га не надана нікому у власність чи користуванні не відповідала дійсності. Внаслідок спірного рішення загальна площа домоволодіння по [ADDRESS] протиправно була збільшена до 857 кв.м. В подальшому [PERSON] з метою уникнення від відповідальності вчинив правочин з розпорядження 1/2 частини протиправно набутої ділянки за спірним рішенням на користь [PERSON] , після чого відбувся поділ вказаної ділянки та [PERSON] відчужила на користь [PERSON] частини подарованої ділянки. Для відновлення порушеного права позивача необхідним є відновлення становища, що існувало до порушення, тому позивач просив задоволити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Севастьянова А.В. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах на позовні заяви. Додатково пояснили, що до приватизації ділянки будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] ділянки за вказаними адресами були у спільному користуванні мешканців будинків, як і надвірні споруди - сараї, вбиральня. Після пожежі в будинку позивача в 2000 році останній не проживав і не користувався земельною ділянки по [ADDRESS] . Відповідач в 2015 році звернувся до міської ради з заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,0450 га., в тому числі ділянки біля домоволодіння по [ADDRESS] площею 0,203 га, після отримання погодження в установленому порядку проекту землеустрою спірним рішенням йому була надана у власність ділянка площею 0,0450 га, чим дійсно площа домоволодіння по [ADDRESS] була збільшена до 857 кв.м. При цьому заперечували порушення прав позивача на земельну ділянку, оскільки останнім не були набули такі права у законний спосіб, а саме за рішенням міської ради з отриманням державного акта. Відчуження частини ділянки за договором дарування відповідачем здійснювалось не з метою уникнення відповідальності, а у зв`язку з необхідністю виїзду на лікування за кордон. Також зазначали, що рішення від 18.04.2000 р. по своїй суті було дозволом на розробку технічної документації на земельну ділянку та позивачем не доведено, що на момент його прийняття в дійсності в його користуванні була ділянка площею 586 кв.м, оскільки навіть якщо додати 203 кв.м до наявної на даний час у позивача ділянки 255 кв.м за кадастровим номером 7110136700:03:020:0067, то сума 458 кв.м не буде дорівнювати 586 кв.м і навіть по висновку експерта Окрепка А.І. відтворення ділянки в межах 586 кв.м за схемою обміру кварталу № 101 відображено на ділянках не тільки відповідачів, а й інших суміжних землевласників. Адвокат Дорогоман О.О. - представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Хід розгляду справи 11 червня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху. 22 червня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкасивідкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 19 вересня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси за клопотанням позивача призначено судову земельно-технічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 03 квітня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси за клопотанням відповідача провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі № 712/995/19 за позовом про визнання протиправним та скасування рішення в частині надання у власність позивачу ділянки. 29 квітня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у справі. 17 червня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено в якості відповідачки [PERSON] 26 серпня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси повернуто заяву позивача про забезпечення позову. 04 вересня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. 23 вересня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси уточнені анкетні дані відповідачки [PERSON] . Задоволені клопотання сторін про витребування доказів. 21 січня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси замінено відповідача у справі Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради на правонаступника Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Застосовано захід процесуального примусу за фактом невиконання ухвали про витребування доказів. Задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів. 29 березня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено до участі в справі в якості відповідачку [PERSON] 27 квітня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів. 26 травня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні заяв про відвід судового експерта.Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 25 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси за клопотанням судового експерта надані додаткові матеріали. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 30 червня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у справі. 06 вересня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси за клопотанням відповідача призначено повторну судову експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 20 жовтня 2022 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у справі. 16 січня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси частково задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів. Провадження у справі в зв`язку з проведенням експертизи зупинено. 27 лютого 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у справі. 06 березня 2023 року задоволено клопотання судового експерта про залучення спеціаліста на виконання геодезичних робіт. Провадження у справі в зв`язку з проведенням експертизи зупинено. 27 квітня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у справі. 01 травня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання судового експерта про забезпечення натурного обстеження та клопотання представника позивача про долучення доказів на вимогу експерта. Провадження у справі в зв`язку з проведенням експертизи зупинено. 14 червня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкасипоновлено провадження у справі. 07 серпня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання відповідача про допит свідків. Закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 28 вересня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] про визнання недійсною та скасування державної реєстрації 20.11.2017 року земельної ділянки площею 0,0255 га, за кадастровим номером 7110136700:03:020:0067, речове право на яку не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію якої позивачем оспорюється в порядку адміністративного судочинства. 2.Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що рішенням № 274-а від 5 квітня 1956 року виконавчого комітету Черкаської міської ради затверджений обмір земель кварталу № 101 в м. Черкаси(а.с.248 т.2, а.с.115 т.4). Відповідно до схеми обміру кварталу № 101, висновків про реєстрацію права користування земельних ділянок, ділянки за адресами [ADDRESS] ) та [ADDRESS] ) були закріплені за землекористувачем домоуправління [ADDRESS] за розмірами площа відповідно 586 кв.м та 644 кв.м. (а.с. 115-116,192-194 т.4) Відповідно до реєстраційного посвідчення від 26.10.1988 року житловий будинок по [ADDRESS] на підставі рішення Соснівського райвиконкому від 15.07.1987р.№ 349 був зареєстрований на праві комунальної власності за ЖЕО Соснівського району (а.с.53 т.4). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1991 року та свідоцтва про право на спадщину від 19.09.1995р. набув у власність 27/100 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 20.08.2003р. згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 212780413 від 17.06.2020р. ( а.с.48-52 т.2., а.с.56-57 т.4). [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 02 квітня 1997 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду, набули у власність домоволодіння [ADDRESS] згідно з технічним паспортом, який є складовою частиною свідоцтва(а.с.12 т.1). Відповідно до технічного паспорту за 1997 рік домоволодіння по [ADDRESS] складалось з житлового будинку літ.А-1 та вбиральні літ. Г, розташованих на земельній ділянці площею 645 кв.м. Згідно примітки зазначено про закріплення в постійне користування 586 кв.м рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 274-а від 05.04.1956 р. (а.с.13-15 т.1). Відповідно до Акту від 10.04.1980р. житловий будинок по [ADDRESS] на балансі ЖЕУ-1 визнаний вітхим з потребою відселення жильців(а.с.246 т.2) Відповідно до Акту від 23 січня 2000 року в будинку за адресою: [ADDRESS] внаслідок пожежі було пошкоджено дах будинку на площі приблизно 90 кв.м., дошки, балки, перегородки.( а.с.10 т.3) Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 105 від 17 лютого 2000 року, у зв`язку з пожежею в будинку [ADDRESS] для тимчасового поліпшення житлових умов сім`ї [PERSON] надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю у складі чотири особи (вона, чоловік - [PERSON] , доньки - [PERSON] , [PERSON] ), без зняття з квартирного обліку(а.с.9 т.3) З матеріалів технічної інвентаризації домоволодіння по [ADDRESS] , наданих 08.02.2019 р. КП ЧООБТІ вбачається, що за даними 23.01.1946 р., 20.01.1958 р., 20.11.1971 р. площа земельної ділянки землекористувача РЕУ-1(ЖЕК-1) складала 616 кв.м (а.с.179 т.2), 29.10.1976р. - 644 кв.м (а.с.180 т.2), 17.06.2003р. - 643 кв.м, після прийняття спірного рішення 02.12.2016 р. - 1093 кв.м. ( а.с.183 т.2). Відповідно до листа директора КП ЧООБТІ від 21.09.2023 р. № 90 з 15.09.2023 р. [PERSON] наданий план розподілу земельної ділянки 2015 року, згідно якого внесені зміни до схематичного плану земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 857 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000 р. передано громадянам безоплатно у приватну власність і користування земельні ділянки згідно з додатком (п.1). Громадянам, які одержали земельні ділянки у приватну власність і користування використовувати їх за призначенням та дотримуватись вимог Земельного Кодексу України (п.2). Після встановлення меж земельних ділянок в натурі організаціям та підприємствам, які мають на це дозвіл, виготовити громадянам за їх рахунок державні акти на право приватної власності на землю (п.3). Міському управлінню земельних ресурсів зробити запис у Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку ( п.4). Якщо при встановленні меж земельних ділянок в натурі будуть виявлені розбіжності в даних про розміри земельних ділянок, переданих у власність з фактичними розмірами, то остаточний розмір площі підтверджується виконкомом міської ради. (п.5). Згідно з додатком до рішення № 380 від 18.04.2000 р. площа ділянки, що передається у власність позивачу [PERSON] по [ADDRESS] ( а.с.16-18 т.1). За даними технічної інвентаризації площа ділянки домоволодіння по [ADDRESS] за даними 1957р. складала 617 кв.м ( а.с.176 т.2), 1971р. - 645 (а.с.177 т.2), 30.07.2007р. - 645 кв.м ( а.с.178 т.2). Відповідно до википійовки присадибної ділянки по [ADDRESS] станом на 30.07.2009 р. площа земельної ділянки вказаного домоволодіння складала 645 кв.м, в тому числі самозахват 59 кв.м., землекористувач - РЕУ-1. (а.с.177 т.2). Відповідно до плану земельної ділянки технічного паспорту КП ЧООБТІ від 30.07.2009 р. на місці згорівшого будинку ведеться будівництво нового будинку Відсоток готовності якого за висновком КП ЧООБТІ складає 9%. ( а.с.161, 178 т.2). На підставі свідоцтва про право власності 17.11.2015 р. [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 26.11.2015р. з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) [PERSON] є користувачем земельної ділянки площею 0,0644 га по [ADDRESS] ( а.с.243 т.2) Рішенням Черкаської міської ради від 04.03.2016р.№ 3-184 наданий дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,0450 га по [ADDRESS] ( а.с. 230 т.2) Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 03.03.2016 р. з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), виданої [PERSON] , щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0450 га по [ADDRESS] , складовими вказаної ділянки є присадибна ділянка площею 0,0247 га та земельна ділянка площею 0,0203 га біля домоволодіння по [ADDRESS] , не надана у власність або постійне користування.( а.с.2, 11 т.3) Відповідно до плану встановлення меж земельної ділянки 0,0450 га ЧРФ ДП "Укрспецзем" для відведення у власність [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 0,0203 га біля домоволодіння по [ADDRESS] як така, що не надана у власність або постійне користування. Відповідно до висновку від 25.08.2016 р. № 855/41-16 Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області погоджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0.0450 га по [ADDRESS] . (а.с.233-235 т.2). Рішенням Черкаської міської ради № 2-1443 від 02.12.2016 р. [PERSON] на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передано у власність земельну ділянку площею 0.0450 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ( а.с.22 т.1, 231-232 т.2). 23.12.2016 р. [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] площею 0,0450 га згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 105625670 від 29.11.2017р. та рішенням державного реєстратора Великої О.В. від 28.12.2016 р. № 33249437( а.с.20-21т.1, а.с.163-164 т.2, а.с.246 т.3). Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 03.10.2017р. з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) станом на 31.12.2015р. [PERSON] є користувачем земельної ділянки площе 0,0645 га по [ADDRESS] , в тому числі 586,0 кв.м передано у приватну власність п.14 додатку до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000р. ( а.с.165 т.2) Викіпійовка з плану міста, надана 21.09.2017р. за замовленням позивача, містить графічне зображення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0645 га по [ADDRESS] . ( а.с.19 т.1) . Відповідно до довідки КП ЧООБТІ від 04.10.2017р. № 5918о станом на 01.01.2013р. домоволодіння по [ADDRESS] зареєстроване на праві власності [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4) на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету від 02 квітня 1997 року. Примітка: згідно акту про пожежу № 12 від 23.01.2000 р., виданого управлінням державної пожежної охорони МВС України в Черкаській області, житловий будинок з прибудовою літ.А-1, а, а2 загальною площею 42,08 кв.м, житловою площею 30,8 кв.м, вбиральня літ.Г згоріли, на місці згорівшого будинку ведеться незавершене будівництво будинку літ.А-1 9 % готовності. ( а.с.162 т.2). 21.11.2017р. в Державному земельному кадастрі позивачем була здійснена реєстрація земельної ділянки 0,0255 га за кадастровим номером 7110136700:03:020:0067 по [ADDRESS] . Речові права щодо вказаної ділянки не зареєстровані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2023 р. № 347653416. 03.06.2023 р. [PERSON] в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки 7110136700:03:020:0067 та 08.05.2023р. ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі № 580/3314/23 та в даний час судовий розгляд справи не завершений. Відповідно до повідомлення управління державного архітектурно-будівельного контролю від 08.12.2017р. № 6816-2 за результатами перевірки суб`єкта містобудування на позивача [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення, виданий припис про усунення порушення вимог законодавства та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за фактом самовільного ведення робіт з будівництва будівель без оформлення відповідних документів дозвільного характеру, що дають право на виконання таких робіт. (а.с.236 т.2) 21.03.2018р. [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.03.2018р.)( а.с.149 т.1). Відповідно до договору дарування від 19.09.2018р. [PERSON] подарував [PERSON] 1/50 частку домоволодіння по [ADDRESS] та 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] площею 0,0450 га., реєстрація права власності згідно з витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2018р. (а.с.125-127 т.3, а.с.26-29 т.4, а.с.167-169 т.2). Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 29.03.2019р. земельна ділянка кадастровий номер 7110136700:03:020:0066 була поділена на земельні ділянки кадастровий номер 7110136700:03:020:0069, кадастровий номер 7110136700:03:020:0070, кадастровий номер 7110136700:03:020:0071 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, виконаною ДП "міський земельно-кадастровий центр" ТОВ "Черкаський міський земельно-кадастровий центр" (технічна документація ДП "Міський земельно-кадастровий центр") ( а.с.135 т.2, а.с.111-158 т.3, а.с.233-254 т.4, а.с.1-25 т.5). 28.09.2018 року [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку 0,0225 га по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:03:020:0069 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення міської ради від 04.10.2018р. № 43352018 ( а.с.40-41 т.2, а.с.245 т.3). Відповідно до договору міни від 05.10.2018 року [PERSON] відчужила належні їй земельні ділянки площею 0,0197 га за кадастровим номером 7110136700:03:020:0070, площею 0,0028 га за кадастровим номером7110136700:03:020:0071 та 1/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] на користь [PERSON] шляхом обміну на однокімнатну квартиру(а.с.58-60 т.3). 05.10.2018 року [PERSON] на підставі договору міни від 05.10.2018р. зареєструвала право власності на земельну ділянку 0,0197 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0070 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ( а.с.170-171 т.2). 05.10.2018 року [PERSON] на підставі договору міни від 05.10.2018р. зареєструвала право власності на земельну ділянку 0,0028 га кадастровий номер 7110136700:03:020:0071 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ( а.с.44-45 т.2). Відповідно до повідомлення управління державного архітектурно-будівельного контролю від 25.03.2019р. № 906-2 за результатами перевірки суб`єкта містобудування на позивача [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за невиконання припису про усунення порушення вимог законодавства, складений новий припис та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за фактом самовільного ведення робіт з спорудження фундаменту під будівлю площею 88 кв.м та фундаменту і стін гаража без оформлення відповідних документів дозвільного характеру, що дають право на виконання таких робіт ( а.с.237 т.2). 05.04.2019 відкрито провадження у справі № 707/765/19 за позовом [PERSON] до управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання незаконними та скасування протоколу №12/1 від 19.03.2019, припису №10/1 від 19.03.2019 та постанови №11 від 22.03.2019 про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6649/18. Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області міськрайонне управління у Черкаському районі та м.Черкасах від 06.05.2020р. № 29-23-0.222-118/120-20 відповідно до фонду документації із землеустрою, земельно-облікових даних та Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою станом на 01.01.2013р. державний акт на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0586 га, що розташована в [ADDRESS] до архіву на зберігання не надходив (не видавався). Крім того, інформовано, що дані з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами (за даними форми 6-зем) не містять інформації щодо площі земельної ділянки, закріпленої за домоволодінням по [ADDRESS] . ( а.с.6 т.3) Відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування від 18.05.2020р. № 8557-01-21 рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000р. на підставі заяв громадян з урахуванням площ домоволодінь, зазначених у заявах, при цьому п.3 вказаного рішення передбачалось: "Після встановлення меж земельних ділянок в натурі організаціям та підприємствам, які мають на це дозвіл, виготовити громадянам за їх рахунок державні акти на право приватної власності на землю...", а пункту 5 рішення передбачено: "Якщо при встановленні меж земельних ділянок в натурі будуть виявлені розбіжності в даних про розміри земельних ділянок, переданих у власність з фактичними розмірами, то остаточний розмір площі підтверджується виконкомом міської ради". У виконавчому комітеті відсутня інформація про подання [PERSON] на момент прийняття рішення документів про склад його родини та про належність домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 11.02.2021р. № 9-23-0.221-45/1120-21 відповідно до даних фонду документації із землеустрою, земельно-облікових даних та Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності та право користування земельною ділянкою станом на 01.01.2013р. державний акт та технічна документація на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0586 га, що розташована в [ADDRESS] до архіву Управління не надходила. (а.с.242-243 т.3) Відсутність документації із землеустрою щодо оформлення прав на земельну ділянку та Державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0586 га громадянина [PERSON] підтверджується службовими записками заступника директора Управління земельних ресурсів та землеустрою Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 29.10.2020р. № 205008-01-21, заступника директора департаменту - начальника відділу юридичного забезпечення Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 19.03.2021р. № 1777 ( а.с.23-25 т.4). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2019 року у справі № 712/995/19, залишеним без зміни постановою Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року по постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення № 380 від 18 квітня 2000 року Черкаської міської ради в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 586 кв.м. по [ADDRESS] . ( а.с.246-248 т.1). У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року встановлено, що рішення Черкаської міської ради від 18 квітня 2000 року № 380 не суперечить актам цивільного законодавства, не порушує будь-які цивільні права або інтереси. Повне знищення будинку на [ADDRESS] в результаті пожежі на момент прийняття оскаржуваного рішення спростовується актом про пожежу від 23 січня 2000 року № 12. Судами встановлено, що питання щодо правомочності виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо прийняття оскаржуваного рішення та моменту набуття особою права власності на земельну ділянку не було предметом розгляду судами у даній справі № 712/995/19. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи судового експерта Окрепка А.І. № 2406/22 від 24.06.2022р. у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка за адресою [ADDRESS] площею 0,0255 га з кадастровим номером 7110136700:03:020:0067, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Рішенням Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 [PERSON] було передано у власність земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0450 га з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності [PERSON] на вказану ділянку було зареєстроване 23.12.2016р. В зв`язку з відчуженням частини земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 вказана ділянка була поділена з утворенням в її межах земельних ділянок по [ADDRESS] з кадастровими номерами 7110136700:03:020:0069 площею 0,0225 га, 7110136700:03:020:0070 площею 0,0197 га, 7110136700:03:020:0071 площею 0,0028 га. Конфігурація, лінійні проміри, площа земельних ділянок у користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідають площам, визначеним в Національній кадастровій системі за кадастровими номерами. У фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:03:020:0067 площею 0,0255 га, що перебуває у комунальній власності міста. Земельна ділянка за рішенням Черкаської міської ради від 18.04.2000р. № 380 виділялась [PERSON] площею 0,0586 га. У вказаному рішенні відсутня інформація про координати, проміри, конфігурацію земельної ділянки зазначеної площі. Однак вказана площа відповідає площі, визначеній в схематичному плані будівельного квартирталу [ADDRESS] , обмір якого затверджений згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 274-а від 05.04.1956 р. та заключення про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [ADDRESS] з встановленням площі ділянки по фактичному користуванню 586 кв.м. Ділянка у власності [PERSON] (кадастровий номер 7110136700:03:020:0070) накладається повністю площею 0,0197 га на земельну ділянку площею 0,0586 га [PERSON] , відтворену згідно схематичного плану будівельного кварталу № 101. Таким чином, каталог координат площі накладення земельних ділянок відповідає каталогу координат земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0070. Ділянка у власності [PERSON] ( кадастровий номер 7110136700:03:020:0069) накладається в частині площі 0,0007га на земельну ділянку площею 0,0586 га [PERSON] , відтворену згідно схематичного плану будівельного кварталу № 101. 18.09.2023р. судовим експертом Окрепка А.І. надане клопотання про долучення фотографій до висновку в зв`язку з помилковим долученням до висновку експерта фотографій з іншої експертизи. В судовому засіданні судовий експерт Окрепка А.І. надала роз`яснення, що зі своєї ініціативи співставила план кварталу 1956 року з ділянками відповідачів, в зв`язку з відсутністю техдокументації на ділянку 586 кв.м відповідно до рішення № 380 від 18.04.2000 року. Також зазначала про помилковість твердження у висновку експерта про ухвалення рішення № 380 від 18.04.2000 року сесією міської ради, оскільки вказане рішення ухвалене виконавчим комітетом Черкаської міської ради. Відповідно до висновку судового експерта Оніщенко Н.С. за результатами проведення повторної земельно-технічної експертизи № 14/22-ЗТ від 09.06.2023р. у фактичному користуванні по [ADDRESS] у [PERSON] перебуває ділянка 0.0224 га, що на 0,0001 га менше площі ділянки7110136700:03:020:0069 (власник [PERSON] ), у користуванні [PERSON] - ділянка 0,0198 га, що на 0,0001 га більше ділянки7110136700:03:020:0070 (власник [PERSON] ) і площею 0,0028 га, що відповідає ділянці 7110136700:03:020:0071 (власник [PERSON] ), по [ADDRESS] у користуванні [PERSON] - ділянка площею 0,0255 га, що відповідає ділянці 7110136700:03:020:0067 (комунальна власність). Також судовим експертом повідомлено про неможливість надання відповіді на запитання щодо накладання ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 (складовими якої є ділянки 7110136700:03:020:0069, 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071) на земельну ділянку 0,0586м га, надану у власність [PERSON] рішенням № 380 від 18.04.2000 в зв`язку з ненаданням експерту графічного матеріалу ділянки 0,0586 га, а саме за клопотанням експерта не була надана технічна документація із землеустрою на земельну ділянку 0,0586м га, надану у власність [PERSON] рішенням № 380 від 18.04.2000 року. В судовому засіданні судовий експерт Оніщенко Н.С. надала роз`яснення, що з метою об`єктивності експертного дослідження експертом запитувалась інформація технічної інвентаризації. Відсутність графічного матеріалу щодо ділянки, вказаної у рішенні виконавчого комітету Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000 унеможливлює порівняння з кадастровим планом ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що проживала за адресою [ADDRESS] з 1980-х років до 2015 року. За адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] до приватизації будинків двір був спільний та надвірні споруди - вбиральня, сараї, які розташовувались по [ADDRESS] перебували у спільному користуванні мешканців вказаних будинків. Після пожежі у будинку позивача по [ADDRESS] ніхто не проживав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] дали покази про те, що проживали по сусідству з [PERSON] з 1960-х років. За адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] був спільний двір, на якому була вбиральня у спільному користуванні мешканців кількох будинків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що проживала по сусідству з сторонами по [ADDRESS] з 1970-х років. Будинок позивача був пошкоджений від пожежі, після чого там позивач поставив фундамент. На ділянці по [ADDRESS] була вбиральня на кілька дворів, сараї, якими користувались мешканці будинку 156. [PERSON] приватизував ділянку, де був туалет, на це надавалась згода сусідів. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Спірні правовідносини регулюються нормами земельного та цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. У відповідності до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Аналогічні норми містили також ЗК УРСР 1970р. (ст.11), ЗК України 1990 року (ст.9). Частинами першою, другою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення свої прав. В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) (ч.2 ст.331 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не можу бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 203 ЦПК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частина 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частина 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Частина 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частина 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частина 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частина 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦПК України) Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами й за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Отже, звертаючись до суду з позовом щодо скасування рішеннясуб`єкту владних повноважень та вчинених на його підставі реєстраційних дій та правочинів позивач має довести крім незаконності спірного рішення також те, на якій підставі та з якого моменту ним набуто суб`єктивне матеріальне право або законний інтерес, на захист якого подано позов, а також факт порушення спірним рішенням вказаного права чи інтересу. Звертаючись до суду за захистом прав, позивач зазначав, що спірне рішення Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 про надання у власність відповідачу [PERSON] ділянки 0,0450 га та вчинені на його підставі спірні реєстраційні дії і правочини порушують права позивача на земельну ділянку, які виникли на підставі рішення Черкаської міської ради № 380 від 18.04.2000 р., а також права позивача як власника домоволодіння на використання нерухомого майна. Суд виходить з того, що для доведення порушення права на земельну ділянку позивач має довести, по-перше, на якій підставі і в яких обсягах у нього виникло право власності чи користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , по-друге, має довести факт порушення вказаного права, а саме що на момент ухвалення оспорюваного рішення Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 про надання у власність відповідачу [PERSON] ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 внаслідок порушення норм законодавства частина ділянка у власності чи користуванні позивача увійшла до планом земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066. При цього суд враховує, що порушення права позивача можуть доводитись обставинами, які існували саме на момент прийняття оспорюваного рішення Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 та реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку 7110136700:03:020:0066, оскільки саме на момент ухвалення вказаного рішення міською радою повинні були враховуватись підстава та обсяг права позивача як користувача чи власника ділянки по [ADDRESS] . Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі №580/1300/22 (провадження № К/990/25849/22), легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи норм права (законодавства); не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує реальний спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги). Згідно з ст.9 ЗК 1990 (в редакції станом на дату прийняття рішення № 380 від 18.04.2000р.) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди. Відповідно до ст.17 ЗК 1990 (в редакції станом на 18.04.2000р.) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Згідно з ст.22 ЗК України 1990 року ( в редакції станом на 18.04.2000 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Аналогічна норма передбачена ст.125 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ст.23 ЗК України 1990 року (в редакції станом на 18.04.2000 року). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, положеннями земельного законодавства, чинними на момент прийняття рішення № 380 від 18.04.2000р., було передбачено, що право власності чи користування на земельну ділянку могло вважатись набутим виключно за рішенням міської ради з моменту одержання відповідного Державного акта на право на земельну ділянку. Рішення № 380 від 18.04.2000р. про надання у власність ділянки позивачу прийняте виконавчим комітетом Черкаської міської ради, тобто органом, до компетенції якого у розумінні ст.9 ЗК 1990 року не належала передача земельних ділянок у власність. Найменування вказаного акта у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2019 року у справі № 712/995/19 як рішення Черкаської міської ради не змінює суті вказаного рішення, яке прийняте не Черкаською міською радою, а її виконавчим органом. Крім того, як вбачається зі змісту вказаного рішення № 380 від 18.04.2000р. виконавчого комітету Черкаської міської ради, для цілей набуття позивачем права власності на земельну ділянку площею 586 кв.м по [ADDRESS] у п.п.2-5 зазначалась необхідність використання ділянки з дотриманням норм земельного законодавства, а також після встановлення меж земельних ділянок в натурі організаціям та підприємствам, які мають на це дозвіл, виготовити громадянам за їх рахунокдержавні акти на право приватної власності на землю та зареєструвати їх у Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, а у випадку при встановленні меж земельних ділянок в натурі розбіжностей у даних про розміри земельних ділянок, переданих у власність з фактичними розмірами, то необхідність підтвердження остаточного розміру площі виконкомом міської ради. Судом встановлено, що після прийняття вказаного рішення 18.04.2000р. позивач не здійснював жодних дій щодо встановлення меж земельної ділянки та реєстрації права на неї на підставі рішення міської ради для реалізації свого права на набуття у власність земельної ділянки у спосіб, передбачений рішенням від 18.04.2000р. та нормами земельного законодавства. Дані технічної інвентаризації відображають площу та конфігурацію ділянки по фактичному користуванню у різні періоди, проте не підтверджують факт виникнення у позивача права власності чи користування ділянкою по [ADDRESS] як на момент прийняття рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 360 від 18.04.2000р., так і на момент прийняття спірного рішення міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443, оскільки згідно положень ЗК 1990 року, а також ЗК України, чинного з 01.01.2002р. правовстановлюючими документами на право користування ділянкою визначені акти про державну реєстрацію прав, видані на підставі рішення міської ради. Стосовно положень законів та підзаконних нормативно-правових актів, які оприлюднені у встановленому порядку поширюється презумпція знання законодавства та обов`язок кожного неухильно додержуватися положень законів та підзаконних нормативно-правових актів. Оскільки межі земельної ділянки по [ADDRESS] не були встановлені у встановлений законом спосіб - державним актом, виданим на підставі рішення міської ради, тому не можуть накладатись на межі земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 та права власності на неї відповідача [PERSON] за спірним рішенням. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим повідомлення судового експерта Оніщенко Н.С. за результатами проведеної у справі повторної судової земельно-технічної експертизу про неможливість надання відповіді на запитання щодо накладання ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 (складовими якої є ділянки 7110136700:03:020:0069, 7110136700:03:020:0070, 7110136700:03:020:0071) на земельну ділянку 0,0586м га, надану у власність [PERSON] рішенням № 380 від 18.04.2000 в зв`язку з відсутністю графічного матеріалу щодо ділянки 0,0586 га, надану у власність [PERSON] рішенням № 380 від 18.04.2000 року. Судовий експерт Окрепка А.І. при проведені призначеної у справі земельно-технічної експертизи також вказала про відсутність технічної документації та координат ділянки, наданої у власність [PERSON] рішенням № 380 від 18.04.2000 року, для цілей порівняння з координатами ділянок відповідачів. Разом з тим, експерт зазначила про накладення ділянок з кадастровими номерами 7110136700:03:020:0070 (власник [PERSON] ) та 7110136700:03:020:0069 (власник [PERSON] ),на земельну ділянку площею 0,0586 га по [ADDRESS] відтворену згідно схематичного плану будівельного кварталу [ADDRESS] , з приводу вказаного плану експерту не були поставлені питання при призначенні експертизи. Вказані твердження суд вважає такими, що не підтверджують обставини, на які позивач посилався як на підставу позовних вимог, виходячи з такого. Затвердження обмірів кварталу № 101 мало місце на підставі рішення № 274-а від 05.04.1956р., яким ділянки по [ADDRESS] ) та [ADDRESS] були закріплені за житлово-експлуатаційною організацією - Домоуправлінням №. Отже, рішення міської ради № 274-а від 05.04.1956р. не стосувалось прав ні позивача на земельну ділянку, ні навіть житлово-експлуатаційної організації, на балансі якої перебував будинок на момент його приватизації позивачем у 1997 році за рішенням органу приватизації Соснівського райвиконкому м.Черкаси. Крім того, оскільки право власності на домоволодіння позивач та члени його сім`ї набули в порядку приватизації державного житлового фонду, то і набуття у власність чи користування земельної ділянки могло здійснюватись в порядку приватизації земельної ділянки згідно з положеннями Земельного кодексу на підставі розробленої технічної документації. Враховуючи, що в рішенні № 380 від 18.04.2000р. відсутня інформація про координати, проміри, конфігурацію земельної ділянки, а за даними технічної інвентаризації площа і конфігурація ділянки домовлодіння позивача змінювалась в період з 1956 року по 2000 р., крім того по висновку експерта Окрепка А.І. відтворення ділянки в межах 586 кв.м за схемою обміру кварталу № 101 відображено на ділянках не тільки відповідачів, а й інших суміжних землевласників і сума розміру площі, наявної у позивача ділянки 255 кв.м, та розміру площі стверджуваного позивачем зменшення його ділянки на 203 кв.м за рахунок відповідачів, складає 458 кв.м і є меншою площі 586 кв.м., вказаної у схематичному плані кварталу за 1956р., тому суд доходить висновку про те, що твердження судового експерта Окрепка А.І. про ідентичність ділянки по [ADDRESS] , відображеної на схематичному плану будівельного кварталу № 101 1956р., з ділянкою, вказаною у рішенні № 380 від 18.04.2000 року, носить характер припущення, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», що набрав чинності з 01.01.2013р., Земельний Кодекс України був доповнений статтею 79-1, якою регламентовано, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. З матеріалів справи встановлено, підтверджено інформацією ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 11.02.2021р., що земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] площею 0,0450 га була внесена до Національної кадастрової системи 04.10.2016 р. на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] від 13.04.2016 р., розробленою ЧРФ ДП «Укрспецзем». Складовими вказаної ділянки були присадибна ділянка площею 0,0247 га по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0203 га біля домоволодіння по [ADDRESS] , не надана у власність або постійне користування. Доводи представника позивача про те, що саме позивач був титульним власником (володільцем) ділянки площею 0,0203 га суд вважає такими, що не підтверджують позовні вимоги з таких підстав. Суд виходить з того, що законне (титульне) володіння може здійснюватися як власником речі (майна), так і іншими особами, проте законним володінням є володіння, яке ґрунтується на правовідносинах, які мають правові підстави. На момент формування та державної реєстрації в інтересах відповідача [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066, а також реєстрації ним права власності 23.12.2016 р. на вказану ділянку на підставі рішення міської ради від 02.12.2016 р. № 2-1443 будь-які речові права [PERSON] на суміжну земельну ділянку по [ADDRESS] не були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, також земельна ділянка по [ADDRESS] не була сформована та зареєстрована у Книзі державної реєстрації державних актів чи Державному земельному кадастрі у конкретно визначених межах та координатах. В зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області на законних підставах був погоджений висновок від 25.08.2016р. № 855/41-16 щодо проекту землеустрою для відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0.0450 га з кадастровим номером 7110136700:03:020:0066 по [ADDRESS] та на підставі рішення Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 вказана ділянка була передана у власність в порядку відведення [PERSON] . Фактично після приватизації 19.03.1997 р. домоволодіння по [ADDRESS] позивач понад 20 років використовував земельну ділянку в супереч встановленій законом забороні приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що у нього на момент прийняття оспорюваного рішення існувало право на користування чи власності на земельну ділянку по [ADDRESS] не може вважатись таким, що має належне правове підґрунтя. Стосовно посилання представника позивача про порушення спірним рішенням Черкаської міської ради від 02.12.2016р. № 2-1443 права позивача як власника домоволодіння, суд враховує, що згідно довідки КП ЧООБТІ від 04.10.2017р. № 5918о станом на 01.01.2013р. зафіксовано, що на території ділянки домоволодіння по [ADDRESS] житловий будинок з прибудовою літ.А-1, а, а2 загально ю площею 42,08 кв.м, житловою площею 30,8 кв.м і вбиральня літ.Г згоріли, а на місці згорівшого будинку позивачем ведеться незавершене будівництво, відсоток готовності якого за висновком КП ЧООБТІ складає 9%. Вказані будівельні роботи позивачем здійснюються без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, в зв`язку з чим позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності з внесенням припису про усунення порушень. Зокрема, відповідно до повідомлення управління державного архітектурно-будівельного контролю від 08.12.2017р. № 6816-2, 25.03.2019р. № 906-2 за результатами перевірки суб`єкта містобудування на позивача [PERSON] складені протоколи про адміністративне правопорушення, видані приписи про усунення порушення вимог законодавства, винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактом самовільного ведення робіт з спорудження фундаменту під будівлю площею 88 кв.м та фундаменту і стін гаража без оформлення відповідних документів дозвільного характеру, що дають право на виконання таких робіт. Враховуючи викладене, на даний час замість будинку та вбиральні, які були складовою частиною домоволодіння по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 19.03.1997р. існує незавершений будівництвом будинок літ.А-1 9 % готовності, який є новим будівництвом та до завершення будівництва в силу ст.331 ЦК України передчасним є посилання позивача про перешкоди у користуванні конкретною власністю. Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що оспорюване рішення прийняте міською радою в межах своєї компетенції на розпорядження землями комунальної власності та не порушує прав та законних інтересів позивача, тому позовні вимоги про визнання недійсним рішення Черкаської міської ради № 2-1443 від 02.12.2016 року про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] не підлягають до задоволення. В зв`язку з недоведеністю протиправності набуття відповідачем [PERSON] права власності на ділянку площею 0,0450 га по [ADDRESS] не підлягають до задоволення оспорюванні правочини по розпорядженню частиною спірної ділянки, а також вчинені в зв`язку з цими правочинами рішення про державну реєстрацію земельних ділянок і речових прав відповідачів на земельні ділянки. Відсутність належного оформлення і реєстрації позивачем речового права на займану ним ділянку упродовж тривалого періоду з 1997 по 2016 роки обумовило вчинення оспорюваних у справі рішень та правочинів, які здійснювались відповідачами з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру, призначенням якого є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, обґрунтування проектів землеустрою, а також відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови). Таким чином, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт ухвалення спірного рішень з порушенням чинного законодавства та порушення спірними рішенням та актом прав та законних інтересів позивача, тому позбавлення права власності за встановлених обставин відповідачки буде становитиме необґрунтоване втручання на повагу до права власності. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed