Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно. Посилається на те, що у період з 24.09.2008 по 06.05.2023 перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу нею та відповідачем за спільні кошти було придбано нерухоме майно, зокрема: 18.12.2013 житловий будинок, загальною площею 81,50 кв.м.; земельна ділянка площею 0,1269 га кадастровий номер 7321584900:02:002:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані в [ADDRESS] . На сьогоднішній день вона із відповідачем не домовилися про порядок поділу нерухомого майна після розірвання шлюбу, а шлюбного договору між ними не було укладено. Право власності на вказане майно було зареєстровано за відповідачем - [PERSON] 18.12.2013 на підставі договорів купівлі-продажу. У зв`язку із наведеним позивачка через представника звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю сторін та визначення часток сторін у спільній власності. До початку першого судового засідання до суду від представника позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій посилаючись на ту обставину, що на момент подання позовної заяви позивачці не було відомо про наявність у відповідача на праві власності земельної ділянки розміром 0,2571 га, кадастровий номер 7321584900:02:005:0118, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, просили визнати цю земельну ділянку також спільним майном подружжя та визначити частки сторін у спільній власності. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25.09.2023 зазначену заяву прийнято до розгляду разом із первинним позовом. Таким чином (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) позивачка просить: визнати житловий будинок, земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , що розташовані в [ADDRESS] та земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського виробництва, що розташована в с. Звенячин Чернівецького району Чернівецької області спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на частку житлового будинку, на частку земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] та на частку земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського виробництва, що розташована в с.Звенячин Чернівецького району Чернівецької області. В судове засідання, призначене на 25.09.2023 позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. В письмові заяві до суду представник підтримав первісний позов та заяву про збільшення позовних вимог, просив їх задовольнити та справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] та його представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду письмових заявах позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили провести судове засідання у їх відсутності. Також просили вирішити питання щодо повернення позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову та заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України та вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони із 24.09.2008 по 06.05.2023 перебувала в зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.05.2009 (а.с.13). Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.04.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дане рішення на час розгляду справи набрало законної сили (а.с.12) . Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 81,50 кв.м., житловою площею 48,50 кв.м. зазначений в плані під літ.А, з господарськими буділями - літня кухня літ.Б , хлів літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа №1-3, що розташований в [ADDRESS] , право власності який було зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2013 (а.с.15); земельну ділянку, площею 0,1269 га кадастровий номер 7321584900:02:002:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2023 (а.с.14); земельна ділянка розміром 0,2571 га, кадастровий номер 7321584900:02:005:0118, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2023, що вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.57). Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Тлумачення\~статті 61 СК України\~свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша\~статті 70 СК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша\~статті 71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша\~статті 71 СК України). Тлумачення частини першої\~статті 71 СК України\~свідчить, що як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; \~\~рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої\~статті 71 СК України). Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). Як вбачається із змісту позовної заяви, звертаючись до суду із даним позовом позивачка просить визнати нерухоме майно, придбане під час шлюбу спільною сумісною власністю подружжя та без реального поділу цього майна в натурі визначити розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності, визнавши її право власті на визначену судом частку в розмірі . З огляду на вищенаведене, враховуючи презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, яка визнана відповідачем, суд приходить до висновку, що житловий будинок, загальною площею 81,50 кв.м., що розташований в [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,1269 га кадастровий номер 7321584900:02:002:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS] ; земельна ділянка розміром 0,2571 га, кадастровий номер 7321584900:02:005:0118, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області є спільною сумісною власністю подружжя\~позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Також, зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, з огляду на рівність часток за позивачкою слід визнати право власності на частку в цьому майні. Відповідно до\~ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 3040,49 грн. 50% від 3040,49 грн становить 1520,25 грн. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1520,25 грн., а також позивачці слід повернути з державного бюджету судовий збір в сумі 1520,25 грн. Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 25.09.2023 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 29.09.2023 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 29.09.2023. На підставі ст.ст. 60, 69,71 СК України, ст.ст. 15,16,183 ч.2, 331, 364 ч.1-3, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved