Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після розірвання сімейних стосунків у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не надавав допомоги по утриманню дитини, вона була вимушена звернутися до суду позовною заявою про стягнення аліментів, за результатами розгляду якої, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2013 року (справа № 521/9971/13-ц) було стягнено з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 19.06.2013 до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] . Позивач відповідно до позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 71599 (сімдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, які полягають у наступному: 11000 (одинадцять тисяч) гривень (1/2 частина від 22\~000,00 гривень) за навчання на курсах математики, які необхідно оплатити одним платежем у строк до 10.09.2023 року; 9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень (1/2 частина від 19500 гривень ) за додаткові заняття з вивчення англійської мови за курс навчання - рівень «Sec Pre-Intermediate D»;13600(тринадцять тисяч шістсот) гривень (1/2 частина від 8000 гривень за курс від нуля до А1 та від А1 до А2; частина від 6400 гривень за курс від А2 до В1; частина від 6400 гривень +6400 гривень за курс від В1 до В2) за додаткові заняття з вивчення польської мови; 12250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень (1/2 частина від 24500 гривень) за курс навчання у Комп`ютерній академії «КРОК»; 24999 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок (1/2 частина від 49999 гривень) вартості комп`ютера (ноутбука) необхідного сину [PERSON] для навчання. Позивач свої вимоги мотивує тим, що син [PERSON] дуже талановита і активна дитина, яка прагне розвиватися: полюбляє комп`ютери та IT сферу в цілому, прагне вступити до комп`ютерної академії «КРОК», має здібності до іноземних мов та хоче вивчати англійську та польську мови. Також позивач вказує, що для гарного засвоєння матеріалу, виконання практичних задач, чіткої та налагодженої комунікації з викладачами та учениками в процесі навчання [PERSON] потрібен ноутбук. Позивач звернулась до суду, оскільки обов`язок утримувати дитину та нести додаткові витрати лежить, зокрема, і на відповідачеві. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2013 року у справі № 521/9971/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 19.06.2013 до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року у справі № 521/9942/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом також встановлено, що позивач разом з сином [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Державної прикордонної служби від 21.07.2023 року №91-34350/18/23 [PERSON] у період з 01 січня 2021 року по теперішній час станом на 13:54 21.07.2023 року перетнув державний кордон 23 жовтня 2021 року, напрям виїзд, характеристика ТЗ - THY468 Одеса-Стамбул. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір у часті одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Позивач просить стягнути додаткові витрати на неповнолітнього сина у розмірі: 11000 (одинадцять тисяч) гривень за навчання на курсах математики; 9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень за додаткові заняття з вивчення англійської мови; 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень за додаткові заняття з вивчення польської мови; 12250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень за курс навчання у Комп`ютерній академії «КРОК»; 24999 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок вартості комп`ютера (ноутбука). Представник відповідача у запереченні проти клопотання про витребування доказів вказує, що аліменти, а також додаткові витрати на дитину постійно сплачуються. На підтвердження вказаного представник відповідача надав до суду ряд квитанцій, згідно яких [PERSON] сплачував протягом 2019 2023 років аліменти, а також додаткові витрати (школа, футбол, англійська, взуття, день народження, собака, відпочинок). Проте суд звертає увагу відповідача та його представника на той факт, що вимоги позову щодо сплати додаткових витрат на дитину не стосуються того періоду, доказів сплати яких були надані стороною відповідача. Таким чином, долучені докази не спростовують вимог позову щодо необхідності несення додаткових витрат на дитину [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що обов`язок участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини, покладається на обох батьків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим, стягнути з відповідача додаткові витрати на неповнолітнього сина [PERSON] , пов`язані з навчанням на курсах математики - 11000 (одинадцять тисяч) гривень, англійської мови - 9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, в Комп`ютерній академії «КРОК» - 12250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, а також половини вартості ноутбука - 24999 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок. В іншій частині позову, суд дійшов до висновку, що позивачкою не доведено факт, що вивчення польської мови є необхідним для дитини та викликане розвитком здібностей, у зв`язку з чим у її задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial