Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь надміру сплачені кошти у вигляді допомоги на дітей як одинокій матері у розмірі 3206,69 грн. та судовий збір. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі поданих відповідачем документів рішенням від 24.01.2020 року їй була призначена допомога на дитину як одинокій матері по доходам з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям було продовжено без звернення заявника та надання оновлених документів, у зв`язку з чим відповідачу в липні 2020 року призначено та виплачено допомогу на дитину як одинокій матері в розмірі 2713,59 грн. Як зазначено в позовній заяві, згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» призначення та виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у яких закінчився строк виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами і деклараціями про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. 09.07.2020 року відповідач повторно звернулася до управління з заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей, як одиноким матерям. На підставі поданих документів рішенням від 06.08.2020 року відповідачці була призначена допомога на дитину як одинокій матері по доходам з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 83 грн. 22 коп. щомісячно. Починаючи з 01.02.2022 року, їй було відмовлено у виплаті допомоги з 01.07.2020 року, у зв`язку з тим, що в складі сім`ї є працездатні особи, які не працювали сумарно більше ніж три місяці, внаслідок чого виникла переплата бюджетних коштів у вигляді державної допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 3206,69 грн. за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року, які підлягають поверненню до Державного бюджету України. Проте станом на 24.08.2023 року кошти відповідачем не повернуті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі того, що її син закінчив навчання та надала копію диплому. Крім того зазначила, що у неї немає доходів та офіційного місця роботи і на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наданих позивачем документів рішенням Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 24.01.2020 року відповідачу була призначена та виплачувалася допомога на дитину як одинокій матері на період з січня 2020 року по червень 2020 року відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, яким передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18 річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж досягнення ними 23 років) включно. 09.07.2020 року відповідач повторно подала до позивача заяву про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям. У заяві, декларації про доходи та майновий стан вказала, що вона не працює, фізичною особою\~підприємцем не зареєстрована, на обліку по безробіттю не перебуває, доходів не має, неодружена. Як вбачається з повідомлень відповідачу від 04.02.2022 року та 04.03.2022 року, у зв`язку зі змінами в законодавстві та припиненням виплати допомоги на дітей одиноким матерям утворилась переплата допомоги за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в сумі 3206,69 грн. Управлінням соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради 25.08.2023 року відповідачу направлено претензію з вимогою повернути надмірно переплачені кошти в розмірі 3206,69 грн. Проте кошти відповідачем повернуті не були. Статтею 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Згідно підпункту 1пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правилами ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді державної соціальної допомоги, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст. 81 ЦПК України має довести позивач. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» пов`язали можливість призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, із фактом подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, при цьому, встановивши обов`язок такого оновлення у період, що передує даті набрання чинності постановою\~тобто з 01.07.2020 року. Відповідно до п. 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми доповнено пунктом 35-2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 року - застосовується з 01.07.2020 року. Отже вказані зміни були прийняті 22.07.2020 року, а фактично вводились в дії з 01.07.2020 року, що суперечить нормам статті 58 Конституції України. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст. 1212, 1215 ЦК України, для стягнення з відповідача державної соціальної допомоги з 01.07.2020 року по 31.12.2020 в сумі 3206,69 грн. Зокрема, судом звернуто увагу, що позивач самостійно, добровільно провів відповідачу виплату вказаних вище коштів, у свою чергу докази вчинення відповідачем недобросовісних дій з метою отримання такої допомоги не надано, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed