Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просив виділити [PERSON] у власність частину будинку житловою площею 171,4 кв. м., загальною площею 443,2 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , з припиненням права спільної сумісної власності на цю частину будинку [PERSON] . Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у шлюбі з лютого 1991 року по 23 жовтня 2012 року. Під час перебування у шлюбі в 2005 році сторони побудували житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 02.12.2005 року сторонами придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З липня 2012 року позивач [PERSON] не має можливості користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS] в зв`язку із перешкодами у проживанні з боку [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя, а саме, вирішили продати будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] поділити з врахуванням права користування дітей. 04.10.2013 року з письмової згоди [PERSON] позивач за договором купівлі-продажу продав будинок за адресою: [ADDRESS] за ціною, що відповідає 54605,71 грн. Відповідно, [PERSON] отримала від продажу будинку 27302,85 грн. В межах домовленості між сторонами про подальший поділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] позивач мешкав в іншому місці, яке не було призначено для проживання. Натомість, в спірному будинку проживають інші особи, що не дає можливості позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про поділ вказаного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. 15.04.2016 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов, в якому, після зміни предмету позову 13.04.2021 року просила поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на частки будинку [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість грошових коштів, отриманих від продажу земельної ділянки та будинку [ADDRESS] у розмірі 9000 Євро, що еквівалентно 298350 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 15000 доларів США, що еквівалентно 418650 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Зустрічний позов обґрунтований наступними обставинами. Під час шлюбу на сумісні кошти сторони 15.02.2005 року придбали на підставі договору купівлі-продажу будинок [ADDRESS] , який було оформлено на ім`я [PERSON] та будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2005 року, який було оформлено на ім`я [PERSON] . В 2009 році на сумісні кошти сторони придбали автомобіль VOLKSWAGEN- CADDY, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який було зареєстровано на ім`я [PERSON] . Крім [PERSON] , в спірному будинку [ADDRESS] мешкають ще дванадцять осіб, в тому числі, дочка [PERSON] від першого шлюбу із своїми неповнолітніми дітьми. Після розірвання шлюбу сторони розподілили спільне майно мирним шляхом, домовившись, що [PERSON] не заявляє претензій на частину будинку [ADDRESS] , та кошти від продажу якого в повному обсязі отримав [PERSON] . Проте, [PERSON] у розписці від 10.12.2020 року визнав, що отримав від [PERSON] будинок у с. Паланка, який у подальшому продав за 18000 Євро. 21.08.2014 року [PERSON] зняла з реєстрації та переоформила автомобіль VOLKSWAGEN- CADDY, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] на ім`я [PERSON] , який і на теперішній час ним користується. Будинок [ADDRESS] перебуває в користуванні [PERSON] . Таким чином, [PERSON] вважала, що між сторонами в позасудовому порядку здійснено поділ майна подружжя. В шлюбі сторони отримали від сестри [PERSON] [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 доларів США, що підтверджується розпискою [PERSON] , які у подальшому після розірвання шлюбу були повернуті [PERSON] 31.08.2015 року, що підтверджується розпискою [PERSON] . Гроші позичались в інтересах сім`ї. Факт отримання та повернення грошових коштів підтверджується розпискою [PERSON] , написаною ним 10.12.2020 року у присутності свідків. [PERSON] вважає, що при поділі майна подружжя повинні враховуватися і спільні борги сторін. В ході розгляду справи [PERSON] та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, проти зустрічного позову в первісній редакції заперечували в повному обсязі, позицію щодо зустрічного позову із зміненим предметом не висказали, так як у відкриті судові засідання, призначені після подання зустрічного позову в новій редакції не з`являлися. В ході розгляду справи [PERSON] та її представники заперечували проти задоволення позову [PERSON] . Зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити. Розгляд справи просили провести за відсутністю [PERSON] та її представника. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, допитавши свідка, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] належить задовольнити, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити частково. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із поділом майна подружжя, а тому регулюються\~Главою 8 СК України. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 лютого 1991 року, що визнано сторонами. 23 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] (т. 1 а.с.6). В період шлюбу сторони набули у власність на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2006 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами адресою: [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку, житловою площею 171,4 кв. м., та надвірних споруд, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. зареєстрованому в реєстрі за № 10110 (т. 1 а. с. 158). Право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради від 25.10.2016 року (т. 1 а. с. 157) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а. с. 51). Сторонами визнано, що в 2005 році, в період перебування у шлюбі сторонами набуто у власність домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, та визнано сторонами, що в період шлюбу на ім`я [PERSON] був придбаний автомобіль VOLKSWAGEN- CADDY, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з частиною третьою\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 359/898/18 провадження № 61-3703св19.\~\~ Відповідно до\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналізуючи обставини справи та норми права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що на час розгляду справи в суді спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу в судовому порядку є житловий будинок [ADDRESS] . Автомобіль VOLKSWAGEN- CADDY, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який був придбаний сторонами в період перебування у шлюбі, був переоформлений [PERSON] на ім`я [PERSON] після розірвання шлюбу 21.08.2014 року, що підтверджується копією довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 року (т. 1. а. с. 82) та копією довідки-рахунку, відповідно до якої автомобіль було відчужено за ціною 14839,45 грн. (т. 1 а. с. 83). Домоволодіння [ADDRESS] було відчужено [PERSON] за письмовою згодою [PERSON] 04 жовтня 2014 року після розірвання шлюбу між сторонами, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості (т. 1 а. с. 35-40). Доводи [PERSON] про те, що зазначене домоволодіння було відчужено за ціною 18000 Євро спростовуються матеріалами справи, а саме, копією договору купівлі-продажу, пунктом 5 якого передбачено, що вартість продажу нерухомості встановлений сторонами становить суму в 89094 лей, яку сплачено покупцем до підписання договору. Вказані обставини підтверджуються також і показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який діяв від імені покупця домоволодіння за довіреністю. Свідок підтвердив в судовому засіданні, що ціна договору складала 89094 лей, та підтвердив присутність [PERSON] в нотаріальній конторі під час вчинення договору купівлі-продажу домоволодіння. Таким чином, сторони розпорядилися домоволодінням [ADDRESS] , та автомобілем VOLKSWAGEN- CADDY, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , які були спільним сумісним майном подружжя після розірвання шлюбу за взаємною згодою. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказав про те, що грошові кошти від продажу домоволодіння [ADDRESS] були розподілені між сторонами. Доказів на спростування вказаних обставин [PERSON] не надано. Суд критично ставиться до доводів [PERSON] про те, що [PERSON] визнав факт продажу домоволодіння [ADDRESS] за ціною в 18000 Євро у власноруч написаній розписці від 10.12.2020 року (т. 3 а. с. 13). Так, вказані обставини стали предметом з`ясування судом лише 11.02.2021 року, в той час, як вперше із зустрічним позовом [PERSON] звернулася ще 15.04.2016 року. Під час судового засідання, в якому стороною [PERSON] було надано копію вказаної розписки було встановлено, що написанню розписки передувало знаходження [PERSON] на лікуванні в зв`язку із онкологічним захворюванням, в ході якого мало місце оперативне втручання. Як зазначила представник [PERSON] , остання надавала допомогу [PERSON] при лікуванні, в тому числі, і матеріальну. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] в судовому засіданні не підтвердив обставин, викладених в розписці. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновків про те, що розписка надана [PERSON] під впливом тяжких для нього обставин, а доводи, викладені в розписці щодо дійсної вартості майна спростовуються наявними матеріалами справи та показаннями свідка, які були послідовні та не протирічили іншим доказам, наявним в матеріалах справи. Що стосується позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 15000 доларів США, що еквівалентно 418650 грн., суд зауважує наступне. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, [PERSON] зазначає, що вказані грошові кошти позичались подружжям у сестри [PERSON] [PERSON] для сумісних потреб в інтересах сім`ї, та поверталися особисто [PERSON] вже після розірвання шлюбу. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої\~статті 61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Посилання [PERSON] на те, що кошти в сумі 30000 доларів США позичались нею сумісно із [PERSON] не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи. Так, надана [PERSON] копія розписки (т. 3 а. с. 30) не містить підпису [PERSON] , не містить точної дати укладення договору позики, не містить відомостей про те, із ким саме укладено договір позики. Крім того, [PERSON] не надала до суду також і доказів на підтвердження того, що грошові кошти, які зазначені [PERSON] , як предмет позики, позичались та використовувались в інтересах сім`ї, що є єдиною підставою вважати вказані грошові кошти спільною сумісною власністю подружжя в розумінні статті 61 СК України. Посилання [PERSON] на визнання факту отримання грошових коштів в сумі 30000 доларів США [PERSON] не приймаються судом за підстав, викладених судом при наданні правової оцінки вказаній копії розписки. При таких обставинах, суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] в цій частині необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення доказів на загальну суму в розмірі 5561,60 грн., що підтверджується відповідними платіжним дорученнями (т. 1. а. с. 3, 74, т. 2 а. с. 26). Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, стягненню з [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 5561,60 грн. [PERSON] , при подачі зустрічного позову сплачено судовий збір на загальну суму 7175 грн., що підтверджується відповідними платіжним дорученнями (т. 1. а. с. 70, т. 3 а. с. 31). Враховуючи те, що зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, стягненню з [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 1885 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial