Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 2 500, 00 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є особою з встановленою третьою групою інвалідності встановленої безстроково. Сукупність навних в неї захворювань, а саме: лакурна хвороба мозку; гіпертонічна і діабетична дисцикуляторна енцефалопатія ІІІ степені; синдроми: лікворної гіпертензії і вертибуло-атактический з залишковими явищами перенесених: транзиторної ішемічної атаки в вертебро-базилярному басейні, субарахноїдального крововиливу з вираженим лівобічним геміпарезом зі схильністю до симпатоадреналових пароксизмів і синкопальним станів; ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІІ стадія; кризовий перебіг; цукровий діабет ІІ типу; еутіреоз, викликає у позивача повну фізичну безпорадність. Отримуваної пенсії по інвалідності в розмірі 2 760, 00 гривень не вистачає для задоволення мінімальних життєвих потреб та придбання ліків. Інших доходів не має. Позивач має сина [PERSON] , [INFO] , який працює та отримує значні доходи від торгівлі, являється фізичною особою-підприємцем та в змозі сплачувати аліментні зобов`язання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері не надає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 329164 від 27.09.2021 року - [PERSON] , встановлено безстроково інвалідність 3-ої групи загального захворювання. Згідно копії довідки про доходи № 3815808175711859 від 07.07.2023 року сума пенсії [PERSON] за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року склала 16 040, 00 грн. Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] зареєстрований в реєстрі як фізична особа-підприємець. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206). Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. Згідно статті 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи а її дохід є меншими за прожитковий мінімум. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернувся 14.08.2023 року) з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі\~2\~500,\~00\~грн.\~щомісячно і до зміни матеріального стану позивача чи до відновлення позивачем працездатності. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved