Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визначити йому додатковий строк, три місяці, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 05 вересня 2014 року [PERSON] було складено заповіт посвідчений Державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Пасевіним А.О. за реєстровим № 517 у відповідності до якого останній заповідав [PERSON] земельну ділянку з кадастровим 1223587200:01:01:0805 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,995 га. [INFO] [PERSON] помер. 07 серпня 2023 року позивач звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контор із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачем було пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він не був обізнаний про те, що [PERSON] за життя склав на нього заповіт, яким заповідав земельну ділянку. Про наявність заповіту позивач дізнався від дружини померлого [PERSON] в липні 2023 року. Вважає, що його необізнаність про наявність заповіту на його ім`я є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У судове засідання представник позивача адвокат Скирда В.І. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, просила його задовольнити. Третя особа державний нотаріус Другої Павлоградської держнотконтори Дутчак Ю.С. в судове засідання не заявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає\~за можливе\~на підставіч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. У ході судового розгляду встановлено, що 05 вересня 2014 року [PERSON] складено заповіт, яким він заповідав належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3, 995 га, кадастровий номер 1223587200:01:001:0805, яка розташована на території Привовчанської сільської ради, Павлоградського району, Дніпропетровської області [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений Псевіним А.О., державним нотаріусом Юр`ївської нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 517. (а.с. 8) [INFO] [PERSON] помер. Як зазначає позивач у позові про наявність складеного на його ім`я заповіту він дізнався від дружини померлого [PERSON] [PERSON] в липні 2023 року. 07 серпня 2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дутчак Ю.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 07 серпня 2023 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дутчак Ю.С. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а. с. 10) Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1223\~цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1218 цього кодексу\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст.\~1270\~ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця позивач не міг вчинити дії, передбачені ст. 1270 УК України, у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту складеного [PERSON] на його ім`я. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що в силу об`єктивних обставин, позивач мав поважну причину пропуску шестимісячного строку встановленого для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved