Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

31 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на чотири земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї матері. На обґрунтування своїх вимог вказує, що [INFO] помела його мати [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять чотири земельні ділянки, право власності на які за спадкодавцем посвідчені Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 607995 від 17 березня 2006 року, загальною площею 2,1667 га. В оформленні спадщини на землю нотаріус йому відмовив по причині відсутності оригіналу вказаного Державного акту. У зв`язку з цим він не має можливості оформити право власності на землю у нотаріальній конторі, відтак змушений звернутися до суду. В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Згідно письмової заяви позов підтримує, справу просить розглядати за його відсутності (а.с.57). До початку підготовчого судового засідання Локницька сільська рада подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, та просить справу розглядати за відсутності представника (а.с.56). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.11). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1873 га кадастровий номер 5622284400:12:000:0269 для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,5643 га кадастровий номер 5622283600:05:000:0053, для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,5241 га кадастровий номер 5622282700:03:000:0018, для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,8910 га кадастровий номер 5622282700:07:000:0008, для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 607995 від 17 березня 2006 року (а.с.33). Державний акт видано на підставі розпорядження голови Зарічненської райдержадміністрації від 29 грудня 2005 року «Про виділення земельних часто (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Локницької сільської ради» у п. 383 додатку № 1 до цього розпорядження записана [PERSON] . Пунктом 2 цього розпорядження вирішено видати державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Україна» (а.с. 17). [PERSON] була документована сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0123125, яким було засвідчено належність їй права на земельний пай КСП «Україна» розміром 2,59 умовних кадастрових гектарів (а.с.16). Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавиці [PERSON] стверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5600797572022 від 05 грудня 2022 року, щодо земельної ділянки площею 0,1873 га, НВ-0501031612022 від 16 листопада 2022 року, щодо земельної ділянки площею 0,5643 га, НВ-2600533262022 від 23 листопада 2022 року, щодо земельної ділянки площею 0,5241 га, НВ-6800935562022 від 14 листопада 2022 року, щодо земельної ділянки площею 0,8910 га (а.с.34-45). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 11 червня 2022 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 13). Згідно інформації Зарічненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 07 вересня 2023 року № 1-16/233, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , Зарічненською державною нотаріальною конторою 11 червня 2022 року було заведено спадкову справу за № 137. Із заявою про видачу свідоцтва звернувся син померлої, [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося, заповіт не посвідчувався (а.с.51). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з втратою оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача слід захистити, а позовні вимоги задовольнити саме у спосіб, про який просить позивач.

Outcome: approved