Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач 17.04.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 455\~887,21 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.11.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №15.11/01, відповідно до якого позикодавець зобов`язаний надати позичальнику 325\~000 грн, а позичальник зобов`язався повернути дані кошти до 26.06.2020. Позикодавець виконав умови договору про що свідчить розписка відповідача про отримання коштів. У період з 16.11.2019 по 20.02.2023 [PERSON] сплатив 2000 грн. Заборгованість відповідача становить 455\~887,21 грн, адже 323\~000 грн залишок основного боргу і 132\~887,21 грн інфляційні нарахування. Відповідач усно обіцяє виконувати свої зобов`язання, однак далі розмов нічого не відбувається, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 18.04.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.06.2023. У зв`язку з неявкою сторін у підготовче засідання 01.06.2023 та відсутність доказів сповіщення відповідача, розгляд справи було відкладено на 06.07.2023. Ухвалою від 12.06.2023 забезпечено проведення засідання в режимі відеоконференції за участі представника позивача [PERSON] . У підготовчому засіданні 06.07.2023 проведеному в режимі відеокнференії за участі представника позивача [PERSON] було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 10.08.2023. У зв`язку з першою неявкою учасників справи у судове засідання 10.08.2023, розгляд справи було відкладено на 05.10.2023. У судове засідання 05.10.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 13 жовтня 2023 року. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 листопада 2019 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики №15.11/01, згідно якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 325\~000 грн, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю в строк до 26.06.2020 (а.с.13-16). [PERSON] 16.11.2019 на підтвердження отримання від [PERSON] коштів у розмірі 325\~000 грн склав відповідну розписку (а.с.17). Згідно розрахунком заборгованості за договором позики №15.11.19 від 16.11.2019 станом на 20.02.2023 заборгованість за договором становить 323\~000 грн у зв`язку з поверненням 2\~000 грн 25.10.2021, інфляційні збитки становлять 132\~887,21 грн (а.с.21). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору позику отримано в гривні та заявлені вимоги про стягнення коштів у національній валюті України гривні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення боргу за договором позики є обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству України, [PERSON] доказів зворотного не надав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Нарахування інфляційних збитків, які відповідно до розрахунку становить 132\~887,21 грн є обґрунтованим. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За звернення до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4\~558,90 грн, що підтверджується квитанцією №ПН35447С1 від 12.04.2023. За таких обставин, зважаючи, що позов підлягає задоволенню, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 4\~558,90 грн.

Outcome: approved