Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , якій належав садовий (дачний) будинок, який знадиться на території садівничого товариства «Ініціатор» по [ADDRESS] , проте остання за життя свої права на будинок не оформила. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка та дружина позивача [PERSON] , однак остання також за життя свої спадкові права на будинок, не оформила. [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на садовий (дачний) будинок, який знадиться на території садівничого товариства «Ініціатор» по [ADDRESS] . Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за законом та прийняв спадщину, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] на садовий (дачний) будинок, який знадиться на території садівничого товариства «Ініціатор» по [ADDRESS] , нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Відтак позивач просить визнати за ним право власності на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка помер [INFO] Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановську О.І., надати суду належними чином завірені копії спадкової справи за №15/2021 (номер в спадковому реєстрі 67497372) заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Костова Н.З. не з`явились, проте адвокат Костова Н.З. подала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, щодо позовних вимог покладається на думку суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази подані учасниками та витребувані судом копії спадкових справ № 15/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] та №417/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке: Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16.10.1956 міським ЗАГС Запоріжської області, [PERSON] народилась [INFO] в В. Токмак, Запорізької області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про припинення одруження № 149 виданим бюро ЗАГС м. Тернопіль, 23.07.1969, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 16.08.1969 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00032259565 від 25.08.2021. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, 14.03.1972 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , як член садівницького товариства «Ініціатор» Тернопільського філіалу «Діпроцивільпромбуд» отримала дозвіл на будівництво садового будинку по типовому проекту № 184-000-376-86 і господарської будівлі по типовому проекту 196-000-403-86 на ділянці [ADDRESS] , згідно генплану організації забудови колективного саду, затвердженого Тернопільським райвиконкому 26.05.1987, рішення № 121. Також дозволено влаштувати підвал площею 8 кв.м. під будинком або господарською будівлею. Як вбачається з Державного акту на право власності на землю серії ТР №07971 виданого 04.10.1994 Стегниківською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 70, [PERSON] на підставі рішення 13 сесії сільської Ради народних депутатів 21 скликання від 02.03.1994 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,060 га, з цільовим призначенням - для садівництва, яка знаходиться на території с. Стегниківці, Стегниківської сільської Ради. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6114665012021 від 01.06.2021, земельна ділянка з кадастровим номером 6125287600:01:002:0102, площею 0,0600, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 27.07.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів Тернопільської області України, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27.07.1995, у зв`язку із чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 02.05.2002. 23.05.2002 [PERSON] подала до Першої тернопільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після спливу 6-ти місяців. [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть виданого Префектурою муніципалітету Афін РАЦС Грецької Республіки 19.02.2021. 13.04.2021 [PERSON] подав приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановській О.І. заяву № 39, у якій вказав, що приймає спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, 27.08.2021 [PERSON] подав приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановській О.І. заяву № 114 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в тому числі і на земельну ділянку, площею 0,0600 га, передану для: ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] спадкоємцем, якої була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановською О.І. 27.08.2021 видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1145 на земельну ділянку, площею 0,0600 га, передану для індивідуального садівництва, розташовану на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлій [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцем, якої була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 272192810 від 27.08.2021, земельна ділянка, з кадастровим номером 6125287600:01:002:0102, площею 0,0600 га, належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно довідки № 105 від 03.11.2022 виданої Садівницьким товариством «Ініціатор», [PERSON] є членом садівницького товариства, має земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,06 га, є будинок. 07.12.2022 [PERSON] подав приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановській О.І. заяву № 155 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановської О.І. №163/02-31 від 07.12.2022, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок [ADDRESS] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок. Відповідно до інформаційної довідки №783 від 10.11.2022 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на садовий будинок [ADDRESS] в бюро не проведена. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 317001461 від 07.12.2022 будь-які відомості щодо реєстрації права власності, заборони відчуження садового будинку [ADDRESS] , відсутні. Згідно технічного паспорта на садовий (дачний) будинок, який виготовлений 09.11.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] , садовий (дачний) будинок розташований в садовому товаристві «Ініціатор» по [ADDRESS] , побудований у 1989 році, прибудові літ. «а1» - 1991 році, підвал літ. «Пд. А» - 1989 році, господарська будівля літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа 1, хвіртка 2- 1990 році. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 ЦК УРСР 1963, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] . Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина в тому числі у на садовий будинок [ADDRESS] . З матеріалів спадкових справ № 15/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] та №417/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла її дочка [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав та не отримала свідоцтво про право на спадщину. Відтак, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина в тому числі і на садовий будинок [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцем, якої була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, шляхом подання приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Дзюбановській О.І. заяви про прийняття спадщини № 39 від 13.04.2021. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. Так само у листі Вищого господарського суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Згідно з п. 84 постанови документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.09.1992. Також відповідно до п. 42 вказаного вище Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Системний аналіз зазначених вище положень свідчить про те, що до 05.08.1992 законодавець не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на той час, не пов`язувало виникнення права власності на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами з державною реєстрацією такого права. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності, а правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна і містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. 09.11.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садовий (дачний) будинок розташований в садовому товаристві «Ініціатор» по [ADDRESS] , згідно якого останній побудований у 1989 році, а відтак у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відтак судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] має право на спадкування садового будинку [ADDRESS] , проте позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на вказаний садовий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації за спадкодавцем, на вказаний будинок. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved