Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У травні 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до\~Павлоградської міської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років [PERSON] та [PERSON] , встановити факт родинних відносин між [PERSON] , її сином - [PERSON] та позивачкою, а також визнати за останньою право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що право власності на вказану вище квартиру зареєстровано за дідом та бабою позивачки - [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Після смерті діда позивачки 25 квітня 2013 року баба позивачки фактично прийняла спадщину після останнього на 1/2 частку вказаної вище квартири в порядку ст.1264 ЦК України, як спадкоємиця четвертої черги. Від спільного проживання баби та діда позивачки в останніх народився син, [PERSON] , який приходиться позивачці батьком. У свою чергу [INFO] померла баба позивачки, [PERSON] , а [INFO] помер батько позивачки. Остання зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої баби. Проте, постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання не надала доказів на підтвердження права власності на вказану вище квартиру, а також документів на підтвердження шлюбних відносин між її дідом та бабою. Вважаючи себе єдиною спадкоємицею після смерті вказаних родичів, позивачка вимушена була звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд останньої за правилами загального позовного провадження. У судове засідання з`явилися позивачка та її представник, [PERSON] , позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не подали. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася позивачка, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.5). Отже, суд приходить до висновкку, що [PERSON] є рідним батьком позивачки. У свою чергу 17 грудня 1997 року шлюб між батьками позивачки було розірвано, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6). [INFO] батько позивачки помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть останнього. Судом також встановлено, що право власності на спірну квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] станом на 08.11.2002 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.2002 року Павлоградським відділом по обліку та розподілу житлової площі. Зазначене підтверджується копією довідки, виданої КП Павлоградське МБТІ 23.03.2021 року (а.с.22). Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 25.04.2013 року, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.85). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть останнього. У свою чергу [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої. При цьому допитані в ході судових засідань в якості свідків сама позивачка та [PERSON] підтвердили, що померлі [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, також підтвердили, що батько позивачки є сином останніх та проживав разом із ними за вказаною вище адресою, хоча і не був зареєстрований. Отже, дослідивши матеріали справи та заслухавши показання свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] приходяться позивачці дідом та бабою, а батькові позивачки - батьками. Після смерті [PERSON] позивачка зверталася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої, у тому числі і на вказану спірну квартиру. Окрім позивачки, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини жодні інші особи не зверталися, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті померлої баби позивачки. Проте постановою нотаріуса від 20 лютого 2021 року їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки остання не надала доказів на підтвердження права власності на вказану вище квартиру, а також документів на підтвердження шлюбних відносин між її дідом та бабою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті діда позивачки спадкова справа після останнього не заводилася, таким чином суд приходить до висновку, що баба позивачки успадкувала спірну квартиру після смерті останнього як спадкоємиця четвертої черги. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] , а позивач прийняла спадщину своєчасно після смерті [PERSON] . Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, беручи до уваги зазначені вище обставини по справі, встановлені судом на їх підтвердження докази, заслухавши показання свідків по справі, звертаючи увагу на мету звернення до суду із вказаною позовною заявою, а саме визнання права\~власності на\~квартири\~в порядку\~спадкування за\~законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved