Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача до закінчення навчання 30.06.2028 року, але не довше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Син навчається у Луганському державному медичному університеті з терміном навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2028 року. Після припинення стягнення аліментів за рішенням суду відповідач повністю припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Позивачем сплачено за перший рік навчання 2022-2023 рр. грошові кошти за навчання 37000 грн. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем знаходження. Неможливість вирішення спірної ситуації поза судом, обумовила звернення позивача до суду. Позивач позов підтримала та наполягала на його задоволені; просила здійснити розгляд справи за відсутності. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Наслідки визнання позову роз`яснені та зрозумілі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов підлягаючим задоволенню. [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є студентом денної форми навчання Луганського державного медичного університету, спеціальність 222 «Медицина»; навчається за кошти фізичних осіб з 12.09.2022 року по 30.06.2028 року. [PERSON] немає самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні визнав свій батьківський обов`язок допомагати матеріально дитині та нести витрати у заявленому розмірі під час навчання сина. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;\~\~\~\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічні висновки зроблені в Постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року справа № 308/4214/18. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд.(ч.4 ст.206 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, те, що син навчається на денній формі навчання, доходів не отримує, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, матеріальне становище відповідача, встановлений прожитковий мінімум, визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.2,4,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.4,180-182,198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд,- \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved