Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 29 липня 1994 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , 2007 року народження, та повнолітню доньку [PERSON] , 1995 року народження. Позивач повідомив, що на початку 2022 року стосунки з відповідачкою почали погіршуватись, між подружжям почали виникати непорозуміння та конфлікти. Позивач зазначив, що причиною конфліктів є різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, неможливість досягти компромісу у вирішенні питань сімейного життя та втрата почуттів між подружжям. Позивач вказав, що шлюбні відносини з відповідачкою припинені, тому на даний час подружжя проживає окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення є неможливим. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 20.07.2023 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 20.07.2023 та копією позовної заяви, отримано відповідачкою особисто 30.07.2023, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 16). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 20.07.2023, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29.07.1994, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану 29.07.1994, актовий запис № 1643. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 5) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією від 06.07.2023. (а.с. 4) Судові витрати понесені позивачем суд вважає за можливе залишити за ним, враховуючи його клопотання. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачкою, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved