Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачів [PERSON] , ХМР, [PERSON] ,\~іпросить суд визнати за\~ [PERSON] \~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] ,\~1953\~р.н.,\~який помер\~ [INFO] ,\~право власності\~на 69/200\~частини житлового\~будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що їй та її чоловіку - [PERSON] , [INFO] , було подаровано по 69/200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі Договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №1054 та Реєстраційного посвідчення, виданого Державним комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 13.08.1998 року. Відповідно до довідки № 11180/04-08/19 від 06.09.2019 року, наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради - 31/100 частка вищевказаного житлового будинку на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] , на підставі перерозподілу ідеальних часток, згідно рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Виконавчого комітету Харківської області № 53-30 від 02.06.1998 року, але право власності за ним згідно інформації КП «ХМБТІ» зареєстровано не було. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] . Після смерті чоловіка позивач звернулась до державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори управління МЮУ (м. Харків) із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , яку нотаріусом було прийнято та заведено спадкову справу №93/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №55186836 від 19.02.2019 року. Окрім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, тому вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. Однак, коли позивач звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, вона отримала відмову. Відмова нотаріуса мотивована тим, що відповідно до ст. 68 закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, 31/100 частина будинку, що належала [PERSON] , була виділена ним у натурі із майна, що є у спільній частковій власності, а правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] не були оформлені спадкодавцем, право власності на цей будинок як окремий об`єкт нерухомого майна ще було зареєстровано за [PERSON] . З вищенаведеного вбачаються суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Позивач вказує, що їй відомо, що відповідач [PERSON] після виділу ним у натурі своєї частки житлового будинку, що була у спільній частковій власності, здійснив відчуження даного манна, а саме: квартири [ADDRESS] . Новим власником вказаної квартири є [PERSON] , що підтверджується Договором купівлі - продажу від 27.01.2015 року. Між тим, на підставі Договору дарування від 07.07.1998 року та реєстраційного посвідчення від 13.08.1998 року вищевказаний житловий будинок, а саме йото 69/100 частина на праві приватної, спільної сумісної власності належить, позивачу та її померлому чоловіку [PERSON] . Таким чином, кожному із них належить по 69/200 частин зазначеного житлового будинку. За життя чоловіка частки у спільній сумісній власності, між ними не виділялись. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності та припинення спільної часткової власності - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 26.01.2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Бабій Л.В. вказані недоліки позовної заяви були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позов до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності, виділення частини будинку та припинення спільної часткової власності. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~22.03.2021\~року клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~ [PERSON] про\~витребування доказів\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності,\~виділення частини\~будинку та\~припинення спільної\~часткової власності\~ задоволено.\~Зобов`язано Комунальне\~підприємство «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації»\~Харківської міської\~ради надати суду: завірену копію інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] . 24.06.2021\~року ухвалою\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~ [PERSON] про\~залучення до\~участі у\~вищевказаній цивільній\~справі співвідповідача\~ задоволено.\~Залучено до\~участі у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності,\~виділення частини\~будинку та\~припинення спільної\~часткової власності\~в якості\~співвідповідача \~Харківську міську\~раду. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~03.09.2021\~року підготовче\~провадження у\~цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~Харківської міської\~ради,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності,\~виділення частини\~будинку та\~припинення спільної\~часткової власності закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті 15.11.2022\~року ухвалою\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~ [PERSON] про\~витребування доказів\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності,\~виділення частини\~будинку та\~припинення спільної\~часткової власності\~ задоволено.\~Зобов`язано Комунальне\~підприємство «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації»\~Харківської міської\~ради надати суду: завірену копію інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] . Витребувані докази надані на адресу суду. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.03.2023 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про залучення до участі у вищевказаній цивільній справі співвідповідача задоволено, залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності, виділення частини будинку та припинення спільної часткової власності, в якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , виключивши його із числа третіх осіб по вищевказаній цивільній справі. Крім того, до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Бабій Л.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій остання просить суд зменшити позовні вимоги, а саме позовні вимоги слід читати в наступній редакції: визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , 1953 р.н., який помер [INFO] , право власності на 69/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відтак, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2023 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог представника позивача [PERSON] адвоката Бабій Л.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, [PERSON] про визнання права власності, виділення частини будинку та припинення спільної часткової власності. Позовні вимоги про виділення частини будинку та припинення спільної часткової власності у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, [PERSON] про визнання права власності, виділення частини будинку та припинення спільної часткової власності залишено без розгляду. У судове засідання 21.09.2023 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Бабій Л.В. надала письмову заяву, в якій просила провести судове засідання у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в уточненому позові обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, надали письмові заяви, щодо розгляду справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Представник відповідача ХМР у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору дарування від 07.07.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №1054 та посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотарільного округу Молодчою Г.М. було отримано у дар від [PERSON] 69/100 частин жилого будинку (по 69/200 кожний) з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Реєстраційним посвідченням Харківське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що 69/100 часток житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] зареєстровано за громадянами [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис в реєстрову книгу №1781 від 13.08.1998 року і складено технічний паспорт (т.1, а.с. 9-19). З довідки № 11180/04-08/19 від 06.09.2019 року, наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на запит нотаріуса, вбачається, що згідно наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року проведена КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступним чином: 69/200 частин житлового будинку за [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.1998, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М. р. №1054; 69/200 частин житлового будинку за [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.1998, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М. р. №1054. Після перерозподілу ідеальних часток, згідно рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Виконавчого комітету Харківської області №53-30 від 02.06.1998, реєстрація права власності на 31/100 частину житлового будинку за [PERSON] КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради не проводилась. При цьому зазначено, що вказана інформація не підтверджує відомостей щодо наявності чи відсутності об`єкту нерухомого майна або змін в його складі (т.1, а.с.27). Між тим [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого за №155, передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відчужувана квартира двокімнатна, загальною площею 43,1 кв.м, житловою площею 24,9 кв.м (т.1 а.с.29,30). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №17954 (т.1, а.с. 26). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у передбачений законом шестимісячний строк звернулась до державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори управління МЮУ (м. Харків) із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , яку нотаріусом було прийнято та заведено спадкову справу №93/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №55186836 від 19.02.2019 року (т.1, а.с. 31). В подальшому [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою, в якій вона просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на 69/200 часток у спільній частковій власності на будинок [ADDRESS] , що залишилась після смерті її чоловіка. Однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.08.2020 року вих. №1495/0231 державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори управління МЮУ (м. Харків) Одрінська О.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що зареєстроване право спадкодавця на частку у вищезгаданому житловому будинку не відповідає дійсності, а право власності спадкодавця на житловий будинок в цілому не зареєстроване. Рекомендовано заявниці звернутись до суду. Відмова нотаріуса в тому числі містить посилання на те, що відповідно до ст. 68 закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (т.1, а.с.28). Позивачем суду надана інформаційна довідка, складена ФОП [PERSON] 11.11.2019 року про те, що на час проведення технічної інвентаризації 12.12.2018 року за адресою: [ADDRESS] встановлено об`єкт - житловий будинок літ. «А-1» з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Фактів будівництва та реконструкції без дозволу на початок будівельних робіт не виявлено. До довідки доданий технічний паспорт на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Вартість нерухомого майна визначена звітом про незалежну оцінку від 21.09.2020 року, складеним сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Квартал 1», і становить 149870 грн. (а.с.20-25). Крім того судом досліджені копії інвентаризаційних справ, витребуваних судом. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У\~статті 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У\~статті 77 ЦПК України\~вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У\~статті 78 ЦПК України\~зазначено про допустимість доказів: 1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у\~ст. 80 ЦПК України: 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Разом з тим, відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 328 ЦК України\~вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Разом з тим, статтями\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують прав на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України визначено порядок подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності і рекомендовано звернутись до суду з приводу визнання права власності. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку з огляду на досліджені судом письмові докази, беручи до уваги визнання позову з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, а також ненадання представником Харківської міської ради відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON] ,\~після смерті\~свого чоловіка,\~як єдиний\~спадкоємець першої\~черги у\~передбачений законом\~строк звернулась\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Спадщина належить\~їй з\~часу відкриття\~спадщини.\~Судом на\~підставі досліджених\~доказів встановлено,\~що з\~07.07.1998\~року та\~на день\~смерті [PERSON] \~на підставі\~договору дарування\~ належало\~ 69/200\~частин житлового\~будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~з відповідною\~частиноюнадвірних будівель. Спадкове майно є в наявності, що підтверджено технічною документацією. Право позивача порушено, оскільки в позасудовому порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~визнання за\~ [PERSON] в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~чоловіка \~ [PERSON] ,\~1953\~року народження,\~який помер\~ [INFO] ,\~право власності\~на 69/200\~частини житлового\~будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з чим\~позов зі\~зменшеними позовними\~вимогами підлягає\~задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved