Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Керівник Чернівецької окружної прокуратури Шевчук П.В. в інтересах держави в особі Національної служби здоровя України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Посилається на те, що вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зазначає, що судом встановлено, що 30.06.2021 приблизно о 21:30 год. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в крайній лівій смузі руху на км 483+900 автодороги М-19 Доманове (на м. Брест) Ковель - Чернівці - Тереблене (на м. Бухарест) в селі Мамаївці, Чернівецького району, зі сторони м. Чернівці в напрямку смт. Лужачи, із швидкістю не менше 97,7 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості в межах населеного пункту (50 км/год). Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу що знаходиться неподалік ресторану «Ганок» та позначений інформаційно - вказівним знаком 5,35,1(2) пішохідний перехід та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 (зебра), водій [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме неповнолітнього пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переході в темпі швидкої ходи, з права на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу, не надав перевагу у русі пішоходу та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню. Посилається на те, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, неповнолітній пішохід [PERSON] , [INFO] , згідно висновку СМЕ № 898 мд від 05.10.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна: в ділянці чола, волосистої частини голови, в ділянці правого стегна, в ділянці лівого передпліччя; забійної рани: по медіальній поверхні правої гомілки середній третині, колатеральній поверхні правого стегна; струсу головного мозку; заочеревинна гематоми зліва; лінійного перелому гілки лівої лонної кістки із зміщенням; лінійного перелому гілки лівої сідничної кістки; неповного перелому крила лівої крижової кістки; скалкового перелому лівого поперечного відростка 5-го поперекового хребця; закритого багато уламкового перелому голівки та хірургічної шийки лівої плечової кістки; рана обширно скальпована по задній поверхні лівого ліктьового суглоба; відкритого внутрішньо суглобового скалкового перелому відростка лівої ліктьової кістки; забійної рани в ділянці лівої гомілки; відкритого багато скалкового перелому середньої третини лівої великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням; травма шок III-IV ст., які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя. Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій [PERSON] скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3. (б, д), 12.4 та 18.1, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002. При цьому, порушення [PERSON] п.п. 12.4 та 18.1 «Правил дорожнього руху», з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили неповнолітній потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Згідно довідки ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» №252 від 16.02.2023 [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні у ВАзЛІТ з 30.06.2021 по 11.07.2021 та у травматологічному відділенні для дітей з 12.07.2021 по 17.08.2021. Діагноз: Політравма. Лінійний перелом гілки лівої сідничної кістки. Неповний перелом крила лівої крижової кістки. Скалковий перелом лівого поперекового відростка L5. Відкритий скалковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Відкритий подвійний перелом лівого ліктьового паростка зі зміщенням. Закритий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням. Множинні осадження правого стегна та лівого передпліччя. Відповідно до довідки ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» № 252 від 16.02.2023 загальна сума витрат, понесених медичним закладом за рахунок коштів Національної служби здоров`я України на лікування потерпілої [PERSON] становить 81217,54 гри. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоровя України витрати на стаціонарне лікування потерпілої по кримінальному провадженні №1201262020001777 від 01.07.2021 року за ч. 2 ст. 286 КК України, в сумі 81217 грн 54 коп. Керівник Чернівецької окружної прокуратури Шевчук П.В. та представник Національної служби здоровя України в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату,час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалх справи та оголошенням, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Представник третьої\~особи ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Грушко О. в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без участі представника ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному правопорушенні являється [PERSON] , [INFO] (а.с.15-19). Згідно довідки ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» №252 від 16.02.2023 [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні у ВАзЛІТ з 30.06.2021 по 11.07.2021 та у травматологічному відділенні для дітей з 12.07.2021 по 17.08.2021. Діагноз: Політравма. Лінійний перелом гілки лівої сідничної кістки. Неповний перелом крила лівої крижової кістки. Скалковий перелом лівого поперекового відростка L5. Відкритий скалковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Відкритий подвійний перелом лівого ліктьового паростка зі зміщенням. Закритий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням. Множинні осадження правого стегна та лівого передпліччя (а.с.22). Відповідно до довідки ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» № 252 від 16.02.2023 загальна сума витрат, понесених медичним закладом за рахунок коштів Національної служби здоров`я України на лікування потерпілої [PERSON] становить 81217,54 гри.(а.с.24). Статтею 128\~КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Щоб інтереси держави не залишалися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль та замінює відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам не здійснює захист або робить це неналежно. Бездіяльність компетентних органів означає, що орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк, оскільки компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності та підставлю для подання позову прокуратурою. У відповідності до ч.1 ст.1206\~Цивільного кодексу\~України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 12.07.2021 по 17.08.2021р. потерпілої [PERSON] від кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.286 КК України, вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілої на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілої [PERSON] підлягають стягненню із відповідача. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved