Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулося ПрАТ «Страхова група «Уніка» з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Страхова група «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 005173/4057/0000151 від 16.12.2020 року з [PERSON] , згідно якого прийнято на страхування транспортний засіб Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] . Строк дії договору з 26.12.2020 року по 25.12.2021 року. 08.12.2021 року об 20-25 годин в м. Дніпрі сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Toyota Rav 4 HYBRID, д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої за шкоду майну перед третіми особами застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом № 206430875. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2022 року [PERSON] визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку - фактура ФОП [PERSON] № К592 від 13.01.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , становить 285 810 грн. 46 коп. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , вартість матеріального збитку склала 195 667 грн. 07 коп. Позивачем був складений страховий акт № 00481344 від 16.02.2022 року, згідно з яким пошкодження транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, визнано страховим випадком та призначено до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 190 817 грн. 07 коп. (195 667,07- безумовна франшиза згідно умов Договору 4850). Виплата страхового відшкодування на розрахунковий рахунок страхувальника підтверджується платіжним дорученням № 011693 від 23.02.2022 року. Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 206430875 розмір франшизи становить 0,00 грн. Відповідно до лімітів полісу ОСЦПВВНТЗ № 206430875 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130 000 грн. Позивач звертався до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою № 32203 на виплату страхового відшкодування у порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та 13.05.2022 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на користь ПрАТ «Страхова група «Уніка» 130 000 грн. в межах ліміту страхування за полісом № 206430875. Сума зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем складає 190817,07 - 130 000 = 60 817 грн. 07 коп. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно договору № 1/20ю про надання правової допомоги та додатку № 1 до нього від 29.03.2023 року позивач вже поніс витрати та сплатив на користь АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ» 7000 грн. згідно рахунку № 29 від 29.03.2023 року, звіт про виконану роботу, а саме: акт надання послуг № 29 від 22.05.2023 року, підписаний сторонами, додається. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 60 817 грн. 07 коп., судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в порядку суброгації передано за підсудність на розгляд Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача - Білоконь І.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача до початку розгляду справи по суті надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Згідно ч 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь - якій стадії судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, водій [PERSON] 08 грудня 2021 року о 20.25 годині в м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Toyota RAV 4 Hybrid, державний номер [NUMBER] , по вул. Половицькій, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Князя Володимира Великого, не надала переваги в русі автомобілю Citroen С4, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями водія [PERSON] було порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2022 року у справі № 203/5644/21 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевказаних обставин та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (а.с. 34). Згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , а також, обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, є встановленими та не потребують доказування. Доказів на спростування зазначених вище фактів відповідачем суду не надано. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 005173/4057/0000151 від 16.12.2020 року, укладеного між ПрАТ «Страхова група «Уніка» та [PERSON] , прийнято на страхування транспортний засіб Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] . Строк дії договору з 26.12.2020 року по 25.12.2021 року. (а.с. 16-24). [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «Уніка» з заявою № 00481344 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 005173/4057/0000151. (а.с. 26) Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним полісом ЕР № 206430875, страховик - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». (а.с. 33) Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 206430875 розмір франшизи становить 0,00 грн. Відповідно до лімітів полісу ОСЦПВВНТЗ № 206430875 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130 000 грн. Згідно рахунку - фактура ФОП [PERSON] № К592 від 13.01.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , становить 285 810 грн. 46 коп. (а.с. 37) Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , вартість матеріального збитку склала 195 667 грн. 07 коп. (а.с. 38-46) Позивачем був складений страховий акт № 00481344 від 16.02.2022 року, згідно з яким пошкодження транспортного засобу Citroen C4 Cactus, д.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, визнано страховим випадком та призначено до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 190 817 грн. 07 коп. (195 667,07- безумовна франшиза згідно умов Договору 4850). (а.с. 50) Виплата страхового відшкодування ПрАТ «Страхова група «Уніка» в розмірі 190 817 грн. 07 коп. на розрахунковий рахунок страхувальника [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 011693 від 23.02.2022 року. (а.с. 51) Позивач звертався до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою № 32203 на виплату страхового відшкодування у порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 52). 13.05.2022 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на користь ПрАТ «Страхова група «Уніка» 130 000 грн. в межах ліміту страхування за полісом № 206430875. (а.с. 53) Таким чином, сума зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем складає 190817,07 - 130 000 = 60 817 грн. 07 коп. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - у порядку суброгації. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 60 817 грн. 07 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подачі позову. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 2684 грн. (а.с. 4), тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 1 342 грн. та підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подачі позову, оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 31.12.2020 року між АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір про надання правової допомоги № 1/20ю та додаткова угода № 2 до договору про надання правової допомоги від 31.12.2020 року (а.с. 7-9). Згідно розрахунку витрат на правову допомогу вартість правової допомоги становить 7000 грн. (а.с. 12) Згідно рахунку № 29 від 29.03.2023 року АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ» надано ПрАТ «СК «УНІКА» рахунок на 7000 грн. (а.с. 13) Згідно акту наданих послуг № 29 від 22.05.2023 року надання правової допомоги в суді першої інстанції в фіксованій сумі гонорару по страховій справі № 32203 (страховий акт № 00481344) складає 7000 грн. (а.с. 14) Згідно платіжної інструкції № 3974 від 30.03.2023 року ПрАТ «СК «УНІКА» сплатила АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ» за надання правової допомоги по страховій справі № 32203 (страховий акт № 00481344) 7000 грн. (а.с. 15) Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved