Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем 16.10.2015 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розбіжність поглядів на сімейне життя, шлюб носить виключно формальний характер, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам. Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 04.10.2023 року о 09:00 год. Позивачка у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала, судові витрати просила залишити за собою. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 24). Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1643, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved