Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 серпня 2014 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №84. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, тривалий час вони проживають окремим життям та своїми інтересами. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Останні пів року вона проживає спільно з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. За взаємною домовленістю з відповідачем визначилась, що дитина [PERSON] , [INFO] проживатиме зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , яку він самостійно виховує та утримує. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява, в якій позивачка прохала розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява, в якій відповідач прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, прохає врахувати визнання позовних вимог при розподілі судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 20 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 20.08.2014р. Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 19.09.2011р). В сторін протягом останніх років розладились відносини, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, останні пів року позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. За взаємною домовленістю сторін спільна донька [PERSON] проживатиме із відповідачем - своїм батьком [PERSON] . Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, примирення між сторонами неможливе, шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданої до суду квитанції при пред`явленні позову, позивачкою були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням задоволення позовних вимог позивачки та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову до суду, а саме в сумі 536,80 гривень, інша частка у розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору, підлягає поверненню позивачці з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved