Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Процедура (рух) справи: У червні 2023 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою ТОВ «Світловодськпобут» з вимогами розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 03 грудня 2007 року, та зобов`язати ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 14 травня 2020 року. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №968 від 12 грудня 2019 року позивачу було надано дозвіл на переобладнання та встановлення системи індивідуального опалення в квартирі за адресою: [ADDRESS] , та відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в міжопалювальний період, але не пізніше 01 жовтня 2020 року, за умови отримання відповідних технічних умов. В подальшому, з врахуванням зазначеного рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, позивачем був замовлений робочий проект, а згідно акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 14 травня 2020 року квартира [ADDRESS] була відключена від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте, наразі відповідач продовжує здійснювати нарахування за спожиту енергію попри те, що послуги від відповідача позивач не отримує з 2020 року. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №968 від 12 грудня 2019 року вичерпало свою дію у зв`язку з його реалізацією, що підтверджується і актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 14 травня 2020 року. Таким чином, відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, а здійснено на підставі відповідного дозволу. На час відключення від ЦО і ГВП позивачем були оплачені послуги в повному обсязі. На даний час нарахована відповідачем заборгованість за послуги централізованого теплопостачання станом на 01 травня 2023 року складає 21 865 грн. 28 коп. Крім того, 03 грудня 2007 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та позивачем був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до п. 28 договору його укладено строком на 5 років. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Пунктом 29 договору передбачено, що він може бути розірваний достроково, зокрема у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. Оскільки, 14 травня 2020 року квартира позивача була відключена від мереж централізованого опалення договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 03 грудня 2007 року підлягає розірванню. Враховуючи викладені обставини, позивач просить розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 03 грудня 2007 року та зобов'язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення квартири від централізованого опалення, а саме з 14 травня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копії таких доказів: - копію паспорта громадянина України та картки платника податків; - копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води; - копію витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №968 від 12 грудня 2019 року; - копію робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення; - копію акта про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП від 14 травня 2020 року та інші письмові докази. Аргументи відповідача, ТОВ «Світловодськпобут»: Представник відповідача адвокат Філоненко О.В. подав до суду відзив в якому просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що позивачем здійсненні незаконні та самовільні дії під час відключення квартири від мереж централізованого опалення. Позивач отримавши дозвіл на улаштування в квартирі індивідуального опалення шляхом відключення даної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання звернувся за розробкою робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, чим грубо порушив діюче законодавство та повністю проігнорував рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, яким і було надано дозвіл, оскільки у дозволі зазначено, що такі дії можливо здійснити виключно при наявності отримання відповідних технічних умов. Згідно п. 8 Правил користування тепловою енергією, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, для приєднання споживача до системи теплопостачання, реконструкції або розширення системи теплоспоживання чи збільшення обсягів споживання теплової енергії на діючих об`єктах споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов. Натомість, позивач, отримавши робочий проект реконструкції системи централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, відразу приступив до реконструкції системи опалення. Таким чином, позивач здійснив самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання, не погодивши такі зміни із теплопостачальною організацією. Дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки. 03 грудня 2007 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, для опалення квартири [ADDRESS] , строком на п'ять років. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №968 від 12 грудня 2019 року [PERSON] надано дозвіл на переобладнання квартири та встановлення системи індивідуального опалення в кв. [ADDRESS] шляхом відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов та проведення робіт в міжопалювальний період. На замовлення [PERSON] було розроблено робочий проект на теплопостачання квартири [ADDRESS] . Згідно Акту про відокремлення (відключення) квартири від мереж ЦО і ГВП від 14 травня 2020 року, квартира [PERSON] відключена від централізованого опалення шляхом заварюванням уводів у квартиру. Згідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» № 152 від 31 травня 2023 року, заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 листопада 2020 року відсутня. З довідки ТОВ «Світловодськпобут» №153 від 31 травня 2023 року встановлено, що заборгованість [PERSON] за теплову енергію станом на 01 травня 2023 складає 21865 грн. 28 коп. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані. Джерела права та оцінка суду: Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 6 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1 зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору від 03 грудня 2007 року та про зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 14 травня 2020 року, суд виходить з такого. Між ТОВ «Світловодськпобут» ( Виконавець) та [PERSON] (Споживач) 03 грудня 2007 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води до його квартири [ADDRESS] , згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №968 від 12 грудня 2019 року [PERSON] надано дозвіл на переобладнання квартири та встановлення системи індивідуального опалення в квартирі [ADDRESS] шляхом відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов та проведення робіт в міжопалювальний період. На підставі наданого дозволу позивач провів відключення квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний Акт від 14 травня 2020 року, підписаний представником суб`єкта господарювання, який здійснював відокремлення (відключення) від систем (мереж) централізованого опалення та постачання гарячої води та власником квартири. Правомірність рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що наразі розглядається судом. Відомостей про скасування вказаного рішення матеріали справи не містять. [PERSON] встановив індивідуальне опалення у своїй квартирі згідно розробленого на підставі його замовлення робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення. З довідки ТОВ «Світловодськпобут» №153 від 31 травня 2023 року видно, що заборгованість позивача за теплову енергію станом на 01 травня 2023 року становить 21865 грн. 28 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію на момент відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, станом на 01 листопада 2020 року, була відсутня. Таким чином, позивач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання та здійснив відключення своєї квартири у міжопалювальний період від мереж централізованого опалення на підставі дозволу суб`єкта владних повноважень і провів переобладнання та встановлення системи індивідуального опалення квартири під час його чинності, а тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. З положень Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169 вбачається, що акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води затвердження не потребує. Судом не встановлено наявності протиправних дій відповідача, оскільки доведено, що від послуги відповідач відмовився, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого на момент відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, було чинним. Суд зазначає, що ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, у п. 29 Договору від 03 грудня 2007 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Частина 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. При цьому, суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу складання Акту про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, отже і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу складення Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 14 травня 2020 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 14 травня 2020 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. З відповідача, в порядку ч.5 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved