Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Собчука Віктора Костянтиновича звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила, до Великогаївської сільської ради про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літ.Б., хлів літ.В., хлів літ.Г, господарська будівля літ.Д, вбиральня літ.Е, гараж літ.Є) [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літ.Б., хлів літ.В., хлів літ.Г, господарська будівля літ.Д, вбиральня літ.Е, гараж літ.Є) [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літ.Б., хлів літ.В., хлів літ.Г, господарська будівля літ.Д, вбиральня літ.Е, гараж літ.Є) [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня літ.Б., хлів літ.В., хлів літ.Г, господарська будівля літ.Д, вбиральня літ.Е, гараж літ.Є) [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . 04.09.2023 представником позивача адвокатом Собчук В.В. подано суду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою судді від 25.07.2023 відкрито провадження у цивільній справі №607/13359/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 06.09.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відомостях про батьків [PERSON] вказаний батьком, а [PERSON] матір`ю. 04 вересня 1982 року між [PERSON] та громадянином [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 10. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 04 вересня 1982 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.12.2015 Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №21. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 2/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] (1/3 частка належна йому, як члену колгоспного двору та 1/3 частка успадкована після смерті матері [PERSON] ). Як вбачається із копії спадкової справи №247/2016 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою дружини - [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині за № 568 від 24 травня 2016 року. Заяви [PERSON] від 24.05.2016 року за № 569 про прийняття спадщини за заповітом, заяви від [PERSON] від 14.06.2016 за № 628 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, заяви [PERSON] від 16.06.2016 за № 644 про відмову від прийняття спадщини за заповітом в користь [PERSON] , заяви від [PERSON] від 24.11.2017 за № 1705 про відмову від прийняття спадщини за заповітом в користь [PERSON] . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 54 від 24 травня 2016 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , частка якого належала померлому особисто, а інша частка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після померлої [INFO] - [PERSON] , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 154 від 01 квітня 2003 за заявою [PERSON] № 205 від 01 квітня 2003 року в інтересах якого діяла [PERSON] на підставі доручення посвідченого Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 26.03.2003 року за № 25 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 06 грудня 2007 року за реєстровим № 258 Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області було складено та посвідчено заповіт від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу у встановлені законом строки подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] . Інших спадкоємців за даним заповітом та спадкоємців які мають право на отримання обов`язкової частки згідно статті 1241 ЦКУ немає. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 17.05.2023, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] частка якого належала померлому особисто, а інша частка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.05.2018 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №60. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 06.12.2007 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зеленим І.М., зареєстрованим у реєстрі за №257, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що згідно закону вона матиме право, заповіла [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи №312/2018 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою дочки померлої - [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом за № 914 від 20 липня 2018 року. Спадкоємцем, що прийняв спадщину є дочка померлої - [PERSON] . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 151 від 18 липня 2018 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 17.05.2023, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Згідно довідки виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 01.03.2023 р. за № 45, 46 житловий будинок з побудовами і спорудами в [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, який складався з трьох членів: голова двору [PERSON] , 1937 р.н., дружина [PERSON] , 1941 р.н., мати [PERSON] , 1916 р.н. 17.03.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 88,3 кв.м., житлова 47,6 кв.м. Як вбачається з інформаційної довідки №232 від 20.03.2023 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, згідно інформаційної довідки №233 від 20.03.2023 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності будинковолодіння [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1965 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належали по 1/3 частині житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт в користь [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу у встановлені законом строки подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] , остання спадщину прийняла, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку була дружина спадкодавця [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині за № 568 від 24 травня 2016 року. Тому, [PERSON] успадкувала належну померлому 2/3 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] . Також, беручи до уваги те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно, зокрема належну їй 1/3 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] , остання спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 151 від 18.07.2018, виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, а тому вона успадкувала належну померлій 1/3 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] . Таким чином, загальна частка успадкованої [PERSON] частини житлового будинку з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , після смерті батьків складає 2/3 частки після смерті батька [PERSON] та 1/3 частка після смерті матері [PERSON] . З цих підстав, Суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, позивач [PERSON] успадкувала за заповітом, після смерті батька [PERSON] 2/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] (1/3 частка належна йому, як члену колгоспного двору та 1/3 частка успадкована після смерті матері [PERSON] ) та 1/3 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , а не по 1/2 частині житлового будинку, після смерті кожного з батьків, як про це в заяві про зміну предмету позову зазначив представник позивача. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до частково задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 2/3 частини житлового будинку загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та 1/3 частину житлового будинку загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., з прибудовами і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: partial