Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за Договором позики №3856814 в розмірі 34\~235,00 грн., з яких: 10\~128,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~106,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 3856814, шляхом підписання його електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно доРеєстру боржників №2 відвід 28.07.2021 року до Договору факторинга №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 34\~235,00 грн., з яких: 10\~128,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~106,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 36). 02.06.2023 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій він зазначив, що ознайомившись із позовом Відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі згідно наведених заперечень та правових підстав.Позивачем в якості доказів надано до суду лише копію договору позики, копію договору факторингу та додатків до нього. При цьому, інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем до суду не надано. Відповідач в свою чергу стверджує, що Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач акцептував пропозицію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо укладення договору позики №3856814 від 25.11.2020 року зі змістуякого не можливо встановити, що саме договір такого змісту було оприлюднено на власному веб-майті ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та не надано підтвердження направлення примірника договору, укладеного у вигляді електронного документа на адресу Відповідача як передбачено Законом України «Про електронну комерцію». Окрім того, стороною позивача не надано суду заяву підписану відповідачем, з якої б вбачалося бажання Відповідача отримати кредит та його розмір, також як і не надано жодних відомостей про зазначення відповідачем номеру платіжної карти, на яку мали бути зараховані кредитні кошти. Подана до суду у якості доказу копія договору позики не може вважатися належним та достовірним доказами, оскільки не підтверджує факт підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який відповідав вимогам спеціального Закону. Відповідно звіту про кредитну історію виданого Українським Бюро Кредитних Історій від 01.06.2023 року, інформація щодо отримання Відповідачем позики від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відсутня, як і відсутня інформація щодо ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно якої б вбачалось, що дане товариство набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Окрім того, сам договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року з додатками до нього не може вважатися належними та допустимими доказами у зв`язку із тим, що договір не містить повної інформації щодо його змісту, а саме відсутня інформація від пункту 1.3 до 2.9.,від пункту 4.2. до 9.7. В додатковій угоді №3 до договору факторингу від 28.07.2021 року та Акті прийому- передачі реєстру боржників відсутня інформація (видалена) в п.1 щодо загальної суми заборгованості. Також позивачем не надано детального розрахунку з простроченої заборгованості за процентами в сумі 24106.60 грн., із зазначенням за який період була нарахована заборгованість та якою відсотковою ставкою. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірі 34 235 грн., з яких: 10 128.4 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~106,60 грн. - сума заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №3856814 за період з 28 липня 2021 року по 30 листопада 2022 року, який містить лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. При цьому, як вбачається з договору позики від 25 листопада 2020 року кредит відповідачу надавався на строк 30 днів - до 25 грудня 2020 року, а розрахунок процентів був здійснений за період з 28 липня 2021 року по 30 листопада 2022 року. На підтвердження своїх позовних вимог щодо наявності у відповідача заборгованості. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надало до позовної заяви документальне обгрунтування кредитної заборгованості, зокрема виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок заборгованості. Також Відповідач зазначає, що відповідно до Додаткової угоди №2 від 28.07.2021 року Договору факторингу сторони внесли зміни до договору факторингу, а саме до п.1.3, яким погодили, що клієнт (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Відповідач зазначає, що Позивач є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. Відповідно до положень ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.Просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 50-52). 23.06.2023 року через Електронний суд до суду надійшла відповідь на відзив, представник позивача в якій зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом Відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не пі, задоволенню, з огляду на наступне.У відзиві Відповідачем не зазначено дачу отримання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 про відкриття провадження справі № 362/154/23.Отже, строк пред`явлення відзиву на позовну заяву у Відповідача закінчився до того моменту коли сторона Відповідача подала відзив. В зв`язку з викладеним відзив на позовну заяву сторони Відповідача має бути залишений без розгляду. Щодо укладення договору позики, позивач зазначив, що 25 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та СпособінимС.В. було укладено Договір Позики № 3856814. Відповідно до п. 2 Договору позики: Сума позики: 120000,00 гривень; Строк позики: 30 днів; Дата повернення Позики (останній день): 25.12.2020. Процентна ставка (базова)/день: 1,99 %. Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день: 2,70%.Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 288,35 % Орієнтовна загальна вартість позики: 14844,00 грн.Відповідно до п.3. Договору позики, Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.Відповідно до п. 5 Договору позики, Цей Поговір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.myeredit.ua (копія Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У відповідності до умов договору позики, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним, шляхом використання одноразового ідентифікатора KM2XLQfkp, який було надісланий на мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договору: [NUMBER] , який також зазначений у відзиві як засіб зв`язку з [PERSON] . Окремо слід зазначити, що згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» електронні підписи буваютьнеудосконаленими удосконаленими та / або з одноразовим ідентифікатором, кваліфікованими. Різниця між ними полягає в способі ідентифікації підписувала та ступеня захисту такого підпису. Отже. Позивач доводить факт укладання Відповідачем Договору позик електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованим Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо тверджень Відповідача про відсутність інформації в Українському бюро кредитних історій, повідомляємо, що в ході перевірки інформації, станом 22.06.2023 наявна інформація щодо отримання позики. Щодо доказів перерахування (надання) коштів та розрахунку заборгованості. У відповідності до умов договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноруч Позичальником укладанні договору. При заповнення форм на сайті товариства ІІозичальника власноручно зазначено реквізити платіжної картки [NUMBER] , на яку і було перераховано кошти. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення і за укладеними з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договором позики, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним позикодавцем, документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповіді особою банку. Зауважують, що перерахування коштів на платіжну карту [PERSON] за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, тому, касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу у банківській виписці не є можливим. Звертають увагу суду, що [PERSON] як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання коштів по Договору позики, але не скористався цим правом. З метою надання вичерпної інформації по справі Позивач звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з відповідним запитом (електронним та письмовим) щодо надання додаткових доказів, а саме детального розрахунку заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеним Договором позики. ТОВ «ФК «ЄАПБ» частково отримано відповідь на запит від Первісного позикодавця тому, з метою грунтовного, повного га об`єктивного вирішення справи, Позивач просить суд долучити до матеріалів справи наданий Первісним позикодавцем Розрахунок заборгованості за Договором позики № 3856814 від 25.11.2020 року на дату відступлення права вимоги за ЕЦП директора товариства. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по даній справі, які були передані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладеного Договору факторингу №14/06/21 та додатково отримано в результаті направлення запиту.Водночас Позивач повідомляє, що у разі надходження від Первісного позикодавця запитуваних додаткових доказів, їх невідкладно буде направлено до суду шляхом подання клопотання про долучення доказів. Щодо договору факторингу, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вкачаними у Реєстрі боржників.Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 34 235,00 гри., з яких: 10 128,40 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 106,60 гри. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гри. - сума заборгованості за пенею.Відповідно п.1.3. Договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою №2 від 28.07.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Просили позов задовольнити (а.с.84-101, 137-160). Ухвалою Васильківського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 02.10.2023\~року у\~задоволенні\~клопотання представника\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» \~Волянської Катерини\~Ярославівни про\~витребування доказів, відмовлено. Згідно з частиною 1\~статті 174 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за враховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 25.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 3856814, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 6). Відповідно до умов даного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу позику розмірі 12 000 грн строком на 30 днів до 25.12.2020 року. Згідно з п. 1.1 договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 12-13). Відповідно п. 1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на відступлення права вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 34\~235,00 грн., з яких: 10\~128,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~106,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У частині другій статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії окремих аркушів договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, не є належним чином засвідченою копією документів, не є засвідченим витягом з нього та містять ознаки частково прихованої інформації, тому суд не приймає їх як належні, допустимі та достовірні докази у розумінні статті 77, 28, 79 ЦПК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~ Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 1.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію договору Позики № 3856814 від 25.11.2020 року, правила надання грошових коштів у позику та розрахунок заборгованості. Разом із тим, суд зауважує, що ні під час звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів за договором позики №\~3856814\~від 25.11.2020 (первинних бухгалтерських документів), про відсутність, яких також було підтверджено і представником позивача при надані відповіді на відзив. Наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 18) є внутрішнім документом\~фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Також, розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення Договору Позики, що узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21.10.2020 року у справі №190/1419/19-ц. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору). За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд дійшов висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору №3856814 від 25.11.2020 року в розумінні частини 2 статті 1046 ЦК України. Відповідно до пункту 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, чинній на день виникнення правовідносин, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Відповідно до пункту 1.13 вказаної Інструкції, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). Згідно із пунктом 2.14 Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте, аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд доходить висновку, що представником позивача не надано доказів укладення зазначеного договору позики, а саме не додано довідку про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Також надані представником позивача документи не містять відомостей про отримання кредитних коштів відповідачем, що суперечить положенням ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Будь-яких належних доказів на підтвердження отримання кредитних коштів позичальником, як передбачено (виписки з особового рахунку, копії меморіального ордеру тощо), позивачем не надано. Крім цього, справа не містить доказів того, що відповідач, як боржник первісного кредитора був повідомлений про заміну особи кредитора, відповідно до вимог статті 516-518 ЦК України. Наявність боргу у відповідача мають бути доведені позивачем належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом. В зазначеній справі позивач не надав суду доказів правомірності своїх вимог. Доказування на припущеннях не допускається, а тому суд позбавлений за наявних матеріалів можливості ухвалити рішення про задоволення позову. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, в зв`язку з недоведеністю вимог. Судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed