Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено з лютого 2022 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №2 від 13 липня 2018 року. Позивачка в судовому засідання позов підтримала і пояснила, що з відповідачем на протязі чотирьох років спільно не проживають . спільного побуту не ведуть. Вона вагітна, відповідача не є біологічним батьком по відношенню до майбутньої дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що з позивачкою не проживають біля чотирьох років, троє дітей від шлюбу проживають разом з ним. Він не є біологічним батьком по відношенню до дитини, яку має народити позивачка. Третя особа на стороні позивача - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає з позивачкою на протязі року , ведуть спільне з нею господарство, між ними існують відносини, притаманні подружжю . Він вважає себе батьком по відношенню доо дитини, яку має народити позивачка. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №2 від 13 липня 2018 року. (а.с. 7) Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 4-6) Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача та відповідача. Сторони на протязі чотирьох років спільно не проживають , спільного побуту не ведуть. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третьої особи , свідоцтвом про одруження, копіями свідоцтв про народження дітей. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Відповідно до\~ч.\~2,\~3\~ст.\~110\~ СК\~України позов\~про розірвання\~шлюбу не\~може бути\~пред`явлений\~протягом вагітності\~дружини та\~протягом одного\~року після\~народження дитини,\~крім випадків,\~коли один\~із подружжя\~вчинив протиправну\~поведінку,\~яка містить\~ознаки кримінального\~правопорушення,\~щодо другого\~з подружжя\~або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved