Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд до [PERSON] з позовом про відшкодування страхових виплат, здійснених за наслідками дорожньо-транспортної пригоди 04.11.2019 року за участі автомобіля HYUNDAI державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «TOYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] 11.02.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3137034. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки HYUNDAI державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «TOYOTA », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області від 29.11.2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «TOYOTA », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » -ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до ПраТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/3137034. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/045/000/20/0091 від 21.07.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6400 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11983 від 21.07.2000 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 6400 грн. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Водночас, як вбачається з Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2019 року, відповідач керував автомобілем , здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA », державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після чого самовільно залишив місце ДТП. З \~огляду на\~вищезазначене в\~ розумінні\~ст.38\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187,1191 ЦК, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АО/3137034. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останньому відступлено право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АО/3137034 від 11.02.2019 року. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/3137034. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності; позов підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання, проте не забезпечила своєї явки чи явки уповноваженого представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності від відповідача не надходило. При відсутності заперечень, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає \~ задоволенню з таких підстав. 04.11.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля HYUNDAI державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «TOYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу ТOYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. 11.02.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3137034. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки HYUNDAI державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «TOYOTA », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області від 29.11.2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «TOYOTA », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » -ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до ПраТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/3137034. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/045/000/20/0091 від 21.07.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6400 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11983 від 21.07.2000 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 6400 грн. На підставі ст. 993 Цивільно кодексу України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода,\~завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним\~засобом,\~механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка\~зобов`язана відшкодувати шкоду,\~завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним\~засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних\~засобів,\~боржником у деліктному\~зобов`язані в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача\~шкоди. Такий страховик, хоч і не\~завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування\~замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди\~замість останнього. Відшкодування шкоди особою,\~відповідальність якої застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних\~засобів,\~можливе за умови, що згідно із цим договором або ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~у страховика не виникло обовязку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано дії осіб\~у разі\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка може\~бути підставою\~для здійснення\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати),\~згідно п.33.2. у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.У такому\~разі водії\~транспортних засобів\~після складення\~зазначеного в\~цьому пункті\~повідомлення мають\~право залишити\~місце дорожньо-транспортної\~пригоди та\~звільняються від\~обов`язку\~інформувати відповідні\~підрозділи Національної\~поліції про\~її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Враховуючи викладене, відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресного позову до відповідача, як до особи винної в заподіянні матеріального збитку. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню в повному обсязі - вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 6400 грн. та судові витрати у виді сплаченого судового збору 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу 4000 грн.

Outcome: approved