Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Виклад заяв сторін про суті спору Позиція позивача (а.с. 3-6) Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, у якій просив суд стягнути зі [PERSON] на користь «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 210453,10 гривень вартості необлікованого об`єму природного газу та 3156,80 гривень витрат по сплаті судового збору на р/р [NUMBER] в філії - Полтавське облуправління АТ «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 03351912. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач являється побутовим споживачем природного газу, та перебуває у договірних відносинах з позивачем. Відповідачу в установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) [NUMBER]. 28.01.2023 представниками Кобеляцького УЕГС АТ «Полтавагаз» за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення - наявність несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів, на підставі чого, відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем на місці виявлення правопорушення представниками позивача складено акт про порушення №61 від 28.01.2023, який 07.02.2023 було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, та прийнято рішення про його задоволення повністю та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, яка склала 210 453,10 гривень. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пред`явлено до сплати [PERSON] , однак станом на час звернення з позовом вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відповідачем не сплачена, що стало підставою для стягнення його в примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача Любовський В.М. позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідаючи на заперечення представника відповідача щодо порядку складення акту про порушення, зазначив, що відсутність номеру на примірнику акта, що залишився у відповідача, пояснюється тим, що спочатку акт складається без номеру на місці виявлення порушення, а пізніше в АТ «Полтавагаз» (у м. Кобеляки) такий акт реєструється у відповідному журналі, який є єдиним для всіх дільниць. Позиція відповідача (а.с. 35-38) Відповідач відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав. У письмових поясненнях, поданих до суду 06.07.2023, позовні вимоги заперечував, уважав їх незаконними та необґрунтованими. Пояснював, що у будові по [ADDRESS] , усі роботи з проведення газових комунікацій проводилися Кобеляцькою конторою «Межрайгаз», і будь-які роботи з перебудови газопроводу відповідачем не проводилися. Стверджував, що заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 11.02.2016 він не підписував, тому, на думку відповідача, у нього відсутні договірні відносини з АТ «Полтавагаз», що є порушенням його прав як споживача та необхідною умовою згідно зі пп. 4, 5 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Нацкомісії від 30.09.2015 № 2494. Акт про припинення (обмеження) розподілу газу від 28.01.2023, наданий позивачем, не містить підпису відповідача про ознайомлення з актом. Акт про порушення від 28.01.2023 був фальсифікований шляхом дописування у ньому іншою людиною номеру акту «61». В акті про порушення не зазначено, у якій частині газопроводу було зроблено врізання та до якого джерела споживання газу було підключено, що давало змогу споживати газ без обліку. Також в акті немає технічних характеристик так званого втручання, не надано схему газопроводу. Ствердження посадової особи, наведене в акті про порушення, про змогу відбирати природний газ є лише припущенням. Стверджував, що він протягом 10 років користується дров`яним котлом, про що повідомляв Козельщинську газову службу ДЕГС та контролера, яка регулярно знімала покази з лічильника та оглядала котел. На підтвердження наведеного надав дозвіл на збір сухостою. Рішення комісії у формі протоколу від 07.01.2023 № 6/23 уважав незаконним та проведеним з порушенням КГС, так як таке засідання було проведено без участі представника національного регулятора НКРЕКП та без присутності відповідача, участь якого є обов`язковою. Особливо звертав увагу суду на відсутність підписів п`ятьох членів комісії у копії витягу з протоколу від 07.02.2023 № 6/23, що свідчить, на думку відповідача, про неприйнятність його як доказу, фальсифікацію протоколу, а саме засідання комісії таке, що не відбулося фізично. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні письмовим. Підтвердив той факт, що будинок за адресою: [ADDRESS] ) належить відповідачеві, який справно сплачував завжди за газ та боргів не має. При цьому заперечував факт підписання відповідачем заяви про приєднання, від заявлення клопотання про призначення експертизи - відмовився. Наполягав на тому, що відсутність номеру на акті про порушення є суттєвим порушенням його складення та оформлення, а витяг з протоколу комісії є недійсним, так як не містить підписи всіх членів комісії, та під час засідання комісії не був присутній представник НКРЕКП, участь якого відповідно до п. 9 гл. 5 розділу 9 КГС є обов`язковою. Просив не брати до уваги надані представником позивача у судовому засіданні 19.09.2023 докази у вигляді листів від НКРЕКП та ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації». Також уважав суттєвим порушенням порядку складення акту про порушення те, що відповідачеві не було роз`яснено його право на внесення до акту зауважень та заперечень. Факт споживання газу працівниками позивача під час складення акту про порушення зафіксований не був. Наявність врізки у газопровід пояснив тим, що колись (можливо самими працівниками АТ «Полтавагаз») робилася врізка до газопроводу з метою облаштування літньої кухні, проте за відсутності необхідності відповідач так і не використав такий газопровід. Слюсар [PERSON] , який підписав акт про порушення, на думку представника відповідача, не був присутній під час складення акту про порушення, що підтвердив свідок [PERSON] . Крім того, стверджував, що наданий позивачем відеозапис є неналежним доказом, оскільки він не засвідчений електронним підписом уповноваженої особи позивача, як того вимагає ст. 100 ЦПК України. Наполягав на тому, що вимоги позивача є незаконними, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Рух справи у суді Ухвалою суду від 16 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 06 липня 2023 року. Протокольною ухвалою суду від 06.07.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.09.2023 до 10.00 години. Протокольною ухвалою суду від 19.09.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 05 жовтня 2023 року до 11.00 години. Справу розглянуто 05.10.2023 за участю представників позивача та відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює свою господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, виданою на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 15.06.2017 №778. Відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Такий факт не заперечувався відповідачем та його представником, який у судовому засіданні визнав, що відповідач є власником будинку за вказаною адресою, сплачував завжди послуги з розподілу газу та боргів немає. Відповідно до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 11.02.2016, яка міститься в матеріалах справи, споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) [NUMBER] як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] ; група споживання - (15) індивідуальні для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води), з опалювальною площею від 50 до 100 м.кв. включно; перелік газових приладів: ПГ-4, ТОВ «Завод «АНТОНМАШ» АОГВМН-7ЕЛ, ВАТ «РОСС» ВПГ-17; опалювальна площа: 63,4 кв.м.; кількість зареєстрованих осіб: 4 (а.с. 8). Заява-приєднання містить підпис особи на ім`я « [PERSON] ». Представник відповідача стверджував, що відповідач не підписував заяву-приєднання, від заявлення клопотання про проведення відповідної експертизи представник відповідача у судовому засіданні 19.09.2023 відмовився. У матеріалах справи містяться дві копії акту про порушення від 28.01.2023 під № 61 (а.с. 9) та без номеру (а.с. 51), відповідно до якого представниками Кобеляцького УЕГС АТ «Полтавагаз» за місцем проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем - наявність несанкціонованого газопроводу, а саме: штуцера, самовільно вмонтованого у газопровід, який давав змогу відбору природного газу. Акт було складено у присутності відповідача, що підтверджується його підписом та відеозаписом, доданим до акту про порушення. Представники позивача забезпечили усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення зроблено відповідний запис «акт припинення розподілу газу» (а.с. 9). З відеозапису, який було додано до акту про порушення, вбачається наявність несанкціонованого газопроводу, який здійснено шляхом прихованих заходів (а.с. 18). Відповідно до копії витягу з протоколу № 6/23 засідання комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) від 07 лютого 2023 року під час розгляду акту про порушення № 61 від 28.01.2023 щодо побутового споживача [PERSON] комісією прийнято рішення задовольнити цей акт та скласти акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартість згідно з абзацем 2 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (а.с. 10-11). За актом-розрахунком від 27.12.2022 № 6/23/3 позивачем визначено розмір необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартість. Вартість необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, яка має бути компенсована Оператору ГРМ (до закриття балансового періоду) за актом-розрахунком склала 210453,10 гривень (а.с. 12). 14.02.2023 на адресу відповідача позивач направив рахунок № У0000000043 від 07.02.2023 на суму вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 210 453,10 грн (а.с. 13-15). Доказів сплати відповідачем вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 210 453,10 грн матеріали справи не містять. Також судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.02.2018 № 3 надано дозвіл [PERSON] , жителю с. Лутовинівка, проводити збір сухостою для власних потреб на території Лутовинівського старостинського округу за виключенням територій та об`єктів природно-заповідного фонду (а.с. 41). Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради позивачеві надавалися дозволи на збір сухостою з 2018 року по 2023 рік (а.с. 43). Свідок [PERSON] , пояснила суду, що працює в Козельщинській дільниці Кобеляцького УГЕЕС та обіймає посаду контролера, в її обов`язки входить знімати показники з засобів обліку лічильника та вручати попередження за заборгованість. На дільниці, де знаходиться будинок відповідача [PERSON] , працює 1,5 року. Свідок зазначила, що бачила що відповідач обігріває будинок дров`яним котлом. Чи був при цьому підключений газовий котел вона не знає, але зазначила що котли знаходяться у різних кімнатах. Також свідок пояснила, що у будинку є газовий котел та плита, чи наявна газова колонка вона не знає, так як не бачила її. Свідок [PERSON] , який працює слюсарем аварійно-диспетчерської служби, пояснив суду, що до його обов`язків входить виявлення та ліквідація витоку газу за викликом. У день складання акту він був на роботі на зміні. Коли приїхав аварійний автомобіль Кобеляцького УЕГС, його взяли як слюсаря на виїзд. Коли вони приїхали до абонента [PERSON] , запустили зонд з відеокамерою та виявили щось підозріле у газовій трубі, тому почали розкопувати її. Абонент не заперечував. Після цього виявили, що у газову трубу був врізаний штуцер та приблизно метровий відводок пластикової труби, яка була запаяна. Зазначив, що зазвичай така трубка використовується для несанкціонованого відбору газу, трубка була з одного кінця запаяна, та на його думку зроблена була пару років тому. Також, на думку свідка, підключитись до неї можна протягом 5 хвилин. Залитий бетон вони відбивали з годину (щоб дістатись до труби), також зазначав, що половина труби була залита у бетоні, а половина знаходилась зовні. Свідок пояснив, що газова служба такі труби для проведення газопроводу ніколи не використовувала. На запитання представника позивача, чи був цей відрізок труби під тиском, і як це зрозуміли, пояснив, що коли ламали бетон, то пошкодили трубу, з якої пішов газ, отже даний відрізок газу був під тиском, а це означає, що до нього можна підключитися та користуватися. Свідок [PERSON] , який на час складення акту про порушення, займав посаду майстра АДС Кобеляцького УЕГС, пояснив суду, що 28.01.2023 він як представник Кобеляцького УЕГС АТ «Полтавагаз» здійснював перевірку споживачів, у яких малий облік споживання. За місцем проживання відповідача [PERSON] за допомогою відеозонду було виявлено наскрізний отвір, що свідчило про негерметичність системи та втручання у неї. Це було пояснено відповідачеві, який надав дозвіл на демонтаж газопроводу. У результаті було виявлено несанкціонований прихований газопровід за будинком у виді штуцера, пластикової труби (американки) та запірного пристрою. Прихований несанкціонований газопровід не був підключений до будинку, проте свідок стверджував, що у будь-який момент його можна було легко підключити. Газопровід був під тиском, а запірний пристрій знаходився на відстані приблизно 15 см під землею, був закритий та прихований. Інша частина газопроводу (пластикова труба) була прихована частково під бетоном. У будинку з газового обладнання знаходилися котел, водонагрівач, газова плита (точно свідок пригадати всіх предметів газового обладнання не міг). Щодо відсутності номеру на акті про порушення, то пояснив, що під час складення номер на акті не ставиться, оскільки журнал один і в ньому акт реєструється пізніше. Чи роз`яснював він відповідачеві право на заперечення виявлених порушень та внесення зауважень до акту - свідок не пригадував. Стверджував, що відповідач ознайомився з актом та добровільно без заперечень його підписав. Застосовані судом норми права Частинами 1, 2, 3 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 23 ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно зі законом. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем або Кодекс або КГС). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до п. 1, 3, 4, 5, 7 глави 3 розділу VI КГС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу. Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем передбачено Розділом XI цього Кодексу. Пунктом 1 главою 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, окрім іншого: наявність несанкціонованого газопроводу. Поняття термінів «несанкціонований газопровід» та «приховані заходи» визначено пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого: несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Пунктом 1 Глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Згідно з пунктом 5 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Відповідно до пункту 7 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. Згідно з пунктами 8, 9, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно з пунктами 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Акти про порушення реєструються в журналі реєстрації актів про порушення Оператора ГРМ. Журнал повинен бути пронумерований, прошитий, скріплений печаткою (за наявності) Оператора ГРМ. Строк зберігання журналу становить три роки від дати останнього в ньому запису (п. 13 глави 5 розділу ХІ КГС). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). У частинах першій, другій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Такий факт не оспорювався відповідачем та його представником. Про наведене свідчить й заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 11.02.2016, яка міститься у матеріалах справи. Доводи представника відповідача про підписання такої заяви не відповідачем, а іншою особою, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що його підпис на заяві є підробленим. Своїм правом на заявлення клопотання про проведення відповідної експертизи відповідач не скористався, а представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що клопотати про проведення експертизи відповідач наміру не має. Отже відповідачем та його представником не спростовано перед судом належними та достатніми доказами факт підписання заяви-приєднання саме відповідачем. Крім того, як убачається з наведених вище норм КГС (п. 1, 5 гл. 3 р. VI КГС), відповідач зобов`язаний був укласти договір розподілу природного газу з позивачем, а за відсутності такого договору, відповідач взагалі не мав права здійснювати відбір (споживання) природного газу, та у разі незгоди відповідача як споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу, він як споживач не мав права використовувати природний газ із ГРМ та мав би подати письмову заяву до позивача про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Проте представник відповідача підтвердив, що відповідач використовував природний газ, сплачував за послуги з розподілу природного газу, доказів подання відповідачем заяви про припинення розподілу газу на його домоволодіння не надав. Отже, у розумінні п. 7 гл. 3 р. VI КГС відповідач приєднався до умов договору розподілу природного газу (акцептував договір), у тому числі шляхом вчинення ним дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема шляхом сплати рахунків позивача як оператора ГРМ та визнання ним факту споживання природного газу за наведеною у акті про порушення адресою. Отже, суд виснує, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Цивільним кодексом України. Позивачем належним чином у порядку, визначеному глави 5 розділу ХІ КГС, зафіксовано виявлений ним факт порушення, а саме: здійснений шляхом прихованих заходів несанкціонований газопровід у домоволодінні відповідача. Оскільки відповідачем допущено порушення на ринку природного газу у вигляді несанкціонованого втручання в роботу газової інфраструктури, самовільне під`єднання до системи, він несе відповідальність згідно зі законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Доводи відповідача про фальсифікацію акту про порушення шляхом дописування у першому примірнику його номеру («61) суд відхиляє, оскільки порядок реєстрації акту у журналі реєстрації актів про порушення оператора ГРМ передбачений п. 13 глави 5 розділу ХІ КГС, та його реєстрація у журналі шляхом присвоєння йому окремого номеру не може бути розцінена як фальсифікація. Наведеною нормою КГС не передбачено, що реєстрація акту про порушення у журналі має відбуватися на місці виявлення порушення. Очевидним є той факт, що журнал реєстрації є єдиним для всіх дільниць оператора і його наявність на місцях виявлення порушень порядком оформлення акту про порушення, визначеним главою 5 розділу ХІ КГС, не вимагається. Отже, дописування у першому примірнику акту його номеру, під яким він зареєстрований у відповідному журналі, суд розцінює як реєстрацію такого акту у порядку визначеному відповідною нормою КГС, а не його фальсифікацію. Той факт, що такий номер не міститься на другому примірнику акту, який залишався у відповідача, не свідчить про порушення порядку оформлення акту про порушення, не створює наслідків його недійсності чи нечинності, та не може звільняти винну особу від відповідальності. Крім того, обидва акти є ідентичними за змістом, що не заперечував представник відповідача у судовому засіданні, а наявність чи відсутність номеру на примірнику, що був залишений відповідачеві, жодним чином не впливає на права та обов`язки відповідача, та тим більше не спростовує сам факт порушення. Не вважає суд також порушенням складення акту про порушення зазначення у ньому у якості представника оператора ГРМ слюсаря Глову А.В., який за ствердженням представника відповідача (з посиланням на покази свідка [PERSON] ) був відсутній під час виявлення порушення. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні 19.09.2023 пояснив, що разом з ним під час складення акту про порушення був майстер [PERSON] та водій. Свідок [PERSON] у цьому ж судовому засіданні також підтвердив, що під час складення акту був присутній водій [PERSON] . Отже, присутність [PERSON] під час складення акту про порушення підтверджується показами обох свідків у їх сукупності. Той факт, що він був за кермом транспортного засобу, на якому прибули представники позивача на перевірку, не спростовує факт його перебування на посаді слюсаря. Так, в акті про порушення міститься підпис [PERSON] як представника АТ «Полтавагаз» та номер його посвідчення «255». Відповідач чи представник відповідача своїм правом на виклик та допит у якості свідка [PERSON] не скористалися, отже факт його присутності під час виявлення порушення та підписання ним акту про порушення не спростували. Суд погоджується з доводами представника відповідача в тім, що у примірнику акту про порушення, врученого відповідачеві, не був зазначений номер контактного мобільного телефону « [NUMBER] », який міститься тільки у примірнику акту, що залишився у позивача. Ймовірно та логічно, що примірник акту з вказівкою контактного номеру мобільного телефону мав би залишитися у відповідача, а не у позивача, якому і так такі відомості мають бути відомі. Проте така незначна розбіжність не спростовує відомості, наведені в акті про порушення щодо самого порушення, яке було виявлено та опис якого відповідає змісту обох примірників акту про порушення. Що стосується доводів представника позивача про відсутність підпису відповідача на підтвердження ознайомлення ним з актом про припинення (обмеження) розподілу газу від 28.01.2023, то такий доказ як акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу позивач на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував позовні вимоги, до суду не подавав, наведені у позовній заяві обставини таким доказом не обґрунтовував та на нього не посилався. Копія такого акту (а.с. 39) була надана представником відповідача, що свідчить про обізнаність відповідача про складення такого акту та ознайомлення з ним. Крім того, відсутність підпису відповідача на акті про припинення (обмеження) розподілу природного акту жодним чином не впливає на вирішення даного спору, предметом якого є стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а не правомірність чи неправомірність припинення (обмеження) розподілу природного газу. Доводи зі сторони відповідача про відсутність в акті про порушення інформації про частину газопроводу, в якій було зроблено врізання; джерела споживання газу, до якого було здійснено підключення, технічних характеристик втручання та схеми газопроводу, суд відхиляє також, оскільки акт про порушення відповідає формі, наведеній у додатку 20 КГС, у ньому детально наведено опис виявленого порушення, зазначені відомості про фіксацію виявленого правопорушення на відеозапис, акт складений у присутності споживача (відповідача), та останній з ним під підпис ознайомлений. Відеозапис, доданий до акту про порушення, та покази свідків, допитаних у судовому засіданні, підтверджують наведене в акті про порушення та його деталізують. Незазначення в акті джерела споживання, до якого було підключено несанкціонований газопровід, правового значення для правильного вирішення спору не має, оскільки у відповідності до п 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонованим газопроводом уважається саме факт самовільного під`єднання газопроводу (газового відводу, штуцеру, патрубку), навіть без наявного підключеного газового обладнання. Ствердження представника відповідача про фальсифікацію протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення від 07.02.2023 № 6/23 (а.с. 10-11) (наданого суду у формі витягу), зважаючи на відсутність на витязі з протоколу підписів усіх п`ятьох членів комісії є безпідставними, так як відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Мінюсту від 18.06.2015 N 1000/5, витяг - це засвідчена копія частини тексту службового документа. У матеріалах справи міститься належним чином завірена копія саме витягу з протоколу, така копія завірена особою, довіреність на підтвердження повноважень якої також міститься у матеріалах справи, й підстав сумніватися у належності та допустимості такого доказу не вбачається. Також не вважає суд таким, що свідчить про незаконність рішення комісії у формі протоколу, факт відсутності у складі комісії уповноваженого представника метрологічної організації та територіального органу регулятора (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), оскільки п. 9 глави 5 розділу ХІ КГС такі наслідки для рішення комісії, у складі якої відсутні представники регулятора та метрологічної служби, не встановлює та допускає можливість затвердження складу комісії без участі таких представників. Неприбуття відповідача як споживача та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії не є перешкодою для розгляду акту про порушення комісією без участі споживача, та не робить засідання такої комісії (проведеної без участі споживача, належним чином повідомленого про місце, дату та час засідання комісії) не повноважною, про що свідчить положення п. 10 глави 5 розділу ХІ КГС. Слушними є доводи представника відповідача про нероз`яснення відповідачеві його права на внесення до акту зауважень та заперечень. Дійсно, право на внесення до акту про порушення своїх зауважень та заперечень та обов`язок представника оператора ГРМ перед складенням акту про порушення повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення або підписати його без зауважень передбачено п. 2, 3 гл. 5 р. ХІ КГС. На відеозаписі, доданому до акту про порушення та позовної заяви, не зафіксовано факт роз`яснення відповідачеві представниками позивача його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення або підписати його без зауважень. Отже, суд виходить з того, що такого роз`яснення не було. Проте з того ж відеозапису вбачається, що відповідачеві роз`яснюється зміст акту, а також повідомляється дата, місце та час засідання комісії з розгляду цього акту. Інформація про місце, дату та час засідання комісії міститься й у примірнику акту про порушення, врученого відповідачеві. За наявності заперечень та зауважень до акту про порушення відповідач не позбавлений був права з`явитися на засідання комісії та висловити їх безпосередньо перед членами комісії. Проте відповідач таким правом не скористався, на засідання комісії не з`явився, усних зауважень до акту про порушення не висловлював, що вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозаписі. Отже, суд уважає, що істотних порушень прав відповідача під час складення акту про порушення не відбулося. Також безпідставним є посилання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на надання позивачем неналежного доказу у виді відеозапису, який не був засвідчений електронним підписом уповноваженої особи . Так, як уже вище зазначалося судом, ч. 1 ст. 100 ЦПК України визначає відеозапис як електронний документ електронним доказом, який може зберігатися на портативих пристроях, та у відповідності до ч. 2 цієї ж статті має бути поданий в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Відеозапис, наданий позивачем, стосується обставин справи, та містить інформацію щодо факту виявленого порушення та його фіксації. Під час судового розгляду справи ані відповідачем, ані його представником походження вказаного відеозапису не оспорювалося. Більш того, представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи позовні вимоги, посилався на той самий відеозапис та долучив як доказ до матеріалів справи скріншоти з цього відеозапису, не заперечуючи, що на відеозаписі зафіксоване домоволодіння відповідача у той день та час, що знайшли своє відображення в акті про порушення. Порушень порядку надання доказів позивачем судом не було встановлено. Судом досліджено відеозапис, наданий позивачем; у суду не виникали сумніви щодо відповідності відеозапису як електронного доказу оригіналу, не ставив під сумнів відповідність копії відеозапису оригіналу й відповідач або його представник. Відповідач чи його представник із клопотанням про витребування оригіналу електронного доказу (відеозапису) до суду не зверталися. Крім того, саме по собі посилання на відсутність в матеріалах справи засвідченої електронної копії доказу без заперечень відповідності поданого відеозапису його оригіналу не може бути підставою для не врахування судом такого відеозапису як електронного доказу. Вказане свідчить про відсутність підстав уважати наданий позивачем відеозапис недопустимим доказом. Отже, суд уважає, що позивачем в цілому дотримана процедура щодо виявлення, фіксування виявленого порушення, надані позивачем докази повністю узгоджуються між собою, розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу здійснений у відповідності до тарифів, встановлених НКРЕКП, відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, обставинам справи, та відповідачем не спростована вірність розрахунку. Доказів сплати відповідачем вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газуматеріали справи не містять. Наданий відповідачем дозвіл на збір сухостою для власних потреб не спростовує факт наявності несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів. Докази повідомлення позивача про відмову від газопостачання відповідач не надав. Ураховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому необхідності зазначення таких відомостей як номер чи вид рахунку позивача, на який слід здійснити зарахування стягнутих з відповідача коштів, назви банківської установи (про що просив позивач у позовній заяві) ст. 265 ЦПК не встановлює. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Такі відомості як номер, вид рахунку, назва банківської установи та її МФО не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних заявах стягувача до органу виконавчої служби, а не у резолютивній частині рішення. Тому суд у резолютивній частині рішення не зазначає реквізити банківських рахунків позивача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору зі відповідача на користь позивача у сумі 3156,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved