Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Представник позивача - адвокат Яресько Т.В. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №22654, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 21.01.2022 року та стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що в червні 2023 року позивач з додатку «Дія» дізналась, що відносно неї приватним виконавцем Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №22654 від 21.01.2022 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості у розмірі 58587,13 грн. за кредитним договором №185405-КВ1-004 від 10.03.2021 року. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису. Позивач випадково дізналась про відкрите щодо неї виконавче провадження, а саме з додатку «Дія». До цього позивач не отримувала від відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту чи повідомлення про стягнення боргу на підставі виконавчого напису. Нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не перевірено безспірності заборгованості, а також виконавчй напис вчинено не на борговому документі, який не посвідчено нотаріально. 27.06.2023 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу та третім особам було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Представник ТОВ «Бізнес позика» надав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., оскільки на його думку вартість послуг адвоката в загальній сумі 10000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної роботи, значенням справи для учасників. Приватний виконавець Лужинецький П.В. отримав копію ухвали про відкриття провадження 04.07.2023 року, однак заперечень проти позову не надав. Таким чином суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №22654, яким стягнуто з [PERSON] , яка є боржником за договором №185405-КВ1-004 від 10.03.2021 року укладеним з ТОВ «Бізнес позика» заборгованості в сумі 57947,13 грн. та 640,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.03.2021 року по 13.12.2021 року. (а.с. 11 зворотній бік). Відповідно до ксерокопії договору №185405-КВ1-004 від 10.03.2021 року укладеного між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] , остання отримала кредит в розмірі 28000,00 грн. (а.с. 12). 18.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості в розмірі 58587,13 грн. (а.с. 13). Згідно ксерокопії договору №23095 про надання правничої (правової) допомоги від 21.06.2023 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Яреськом Т.В., адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар, який за домовленістю сторін складає 10000,00 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до ксерокопії акту приймання - передачі послуг №1 від 22.06.2023 року адвокатом Яреськом Т.В. згідно договору згідно договору про надання правничої (правової) допомоги №23095 від 21.06.2023 року надано правничу допомогу [PERSON] . Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн. (а.с. 20 зворотній бік). Як вбачається з ксерокопії розрахункової квитанції №22/06/23 згідно договору про надання правничої (правової) допомоги №23095 від 21.06.2023 року адвокат Яресько Т.В. отримав від [PERSON] кошти в розмірі 10000,00 грн. за визнання виконавчого напису №22654 від 21.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню. (а.с. 21). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, що є підставою нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для обґрунтування правомірності своїх дій відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права відповідачем не спростовано доводи позивача, що заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Бізнес позика». Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису №22654 від 21.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на юридичні послуги в сумі 10000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача, в клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., вказав, що вартість послуг адвоката в загальній сумі 10000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної роботи, значенням справи для учасників. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, те, що дана справа є справою незначної складності, судове засідання у справі не відбувалося, адвокатом не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ним, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10000,00 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000,00 грн., що відповідатиме критеріям співмірності зі складністю справи, часом витраченим адвокатом та обсягом виконання відповідних робіт.

Outcome: partial