Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

3 травня 2023 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що необхідність звернення з даною позовною заявою викликана порушенням прав та законних інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу, в інтересах якої діє Криворізька міська рада, як власника земель комунальної власності щодо користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,0021 га. з кадастровим № 1211000000:04:223:0031, яка знаходиться на вул. Електрозаводській, зупинка громадського транспорту «вулиця Електрозаводська» в Покровському районі м. Кривого Рогу, у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу, який суперечить нормам законодавства України та проведенням в подальшому незаконної державної реєстрації права власності за [PERSON] на торговельний комплекс, загальною площею 77 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Так 23.12.2020 року Криворізькою міською радою було прийняте рішення №124 «Про надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами), відповідно до якого громадянину [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0537 га під розміщення існуючого торгівельного комплексу по [ADDRESS] . В подальшому 19.02.2021 року [PERSON] подано заяву про скасування права власності територіальної громади на земельну ділянку площею 0,0021 га на [ADDRESS] (кадастровий номер 1211000000:04:223:0031), в ході розгляду звернення якого Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради було встановлено факт реєстрації за даною адресою об`єкту нерухомого майна без відповідних дозвільних документів на земельній ділянці комунальної власності міста, яка не відводилась для цієї мети, а в Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відсутні відомості про реєстрацію дозвільних документів по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Спершу Криворізька міська рада звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення приватного нотаріуса Мазепи Наталі Миколаївни від 20.12.2019 року № 50357133 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна: торговельний комплекс (загальна площа 77 кв. м.), розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Однак наказом Міністерства юстиції України від 16.08.2021 року №2892/7 у задоволенні скарги Криворізької міської ради від 10.06.2021 року №3/26/476 було відмовлено через те, що державна реєстрація переходу права власності на торговельний комплекс від [PERSON] до [PERSON] відбулась на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого таким нотаріусом. Додатково вказувала, що на підставі рішення Криворізької міської ради від 23.02.2011 року №242, між Криворізькою міською радою як орендодавцем та ФОП [PERSON] 23 квітня 2011 року був укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з яким останній було надано у платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0021 га (кадастровий номер 1211000000:04:223:0031) для розташування тимчасової споруди торгівельного кіоску в складі зупиночного комплексу, яка знаходиться на [ADDRESS] (зупинка громадського транспорту «вулиця Електрозаводська»), яка повинна бути повернута після припинення дії договору в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду, а також привести її в належний стан для подальшого використання стан. Отже, оскільки строк дії договору закінчився 20.03.2017 року, а земельна ділянка передавалась винятково для розташування на ній тимчасової споруди торговельного кіоску в складі зупиночного комплексу, то у ФОП [PERSON] виник обов`язок повернути орендовану земельну ділянку Криворізькій міській раді за актом приймання-передачі шляхом демонтажу розташованого на ній торгівельного комплексу. Однак в порушення наведеного [PERSON] 20.12.2019 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу торгівельного комплексу загальною площею 77 кв. м., посвідчений нотаріально, реєстр № 1593, по [ADDRESS] , право власності якого було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 50357133 від 20.12.2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Наталею Миколаївною. При цьому торговельний комплекс загальною площею 77 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом самочинного будівництва. Так відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо нього відсутні відомості про реєстрацію дозвільних документів за адресою: [ADDRESS] . Отже, спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці, не відведеній для вказаної мети, за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, погодження проектної документації на проведення будівельних робіт та внесення до містобудівного кадастру, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, що свідчить про відсутність правових підстав вважати, що [PERSON] набув права власності на нього. При цьому площа самочинно побудованого торговельного комплексу складає 77 кв. м., що перевищує площу земельної ділянки 0,0021 га, яка відводилась [PERSON] в оренду. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Обстеженням 02.01.2020 року земельної ділянки площею 0,0021 га, кадастровий номер земельної діляики:1211000000:04:223:0031, що знаходиться на [ADDRESS] , зупинка громадського транспорту «Електрозаводська» у Покровському районі м. Кривого Рогу, встановлено, що земельна ділянка використовується під розміщення існуючого торговельного кіоска, а суміжна земельна ділянка використовується для будівництва споруди, яка розташована на землях загального користування, передбачених для облаштування зупинки громадського транспорту та огороджена будівельним тимчасовим парканом. Зазначені споруди мають вигляд єдиного комплексу. Дозвільні документи на початок проведення будівельних робіт не отримувалися. Отже, визнання недійсним договору купівлі-продажу торговельного комплексу загальною площею 77 кв. м. по [ADDRESS] , укладеного 20.12.2019 року обумовлено відсутністю у продавця відповідних правовстановлюючих документів на такий об`єкт нерухомого майна. На підставі зазначеного просила суд: визнати недійним договір купівлі-продажу торговельного комплексу (загальна площа 77 кв. м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 20.12.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений нотаріально за реєстром №1593; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на такий торговельний комплекс; зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0021 га на [ADDRESS] (кадастровий № 1211000000:04:223:0031) шляхом знесення за власний рахунок споруди торговельного комплексу загальною площею 77 кв. м. та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан; а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 8052 грн. Не погоджуючись\~із заявленими\~позовними вимогами\~представник [PERSON] , адвокат Петрушкевич О. В., подав відзив, у якому вказував, що позивачу за його скаргою від 10.06.2021 року було відмовлено Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції у скасуванні рішення приватного нотаріусу, [PERSON] , про реєстрацію права власності за [PERSON] на торговельний комплекс загальною площею 77 кв. м. по [ADDRESS] , оскільки воно було прийнято відповідно до законодавства на підставі посвідченого таким нотаріусом договору купівлі-продажу, тому скасуванню не підлягає. Отже, в разі незгоди позивача із зазначеним висновком Колегії він повинен був оскаржити його відповідності до засад КАС України. За умов діючого та не оскаржуваного висновку Колегії зі сторони позивача відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому первісне право власності [PERSON] на торговельний комплекс загальною площею 77 кв. м. по [ADDRESS] не оскаржується, що унеможливлює задоволення позовних вимог. Вказував, що Криворізька міська рада [PERSON] 23.02.2011 року за рішенням № 242 передала відповідну земельну ділянку в оренду, внаслідок чого 23.04.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір оренди. Станом на дату подання відзиву не вбачається скасування чи зупинення дії зазначеного рішення № 242, яке чинне. Так само відсутні докази порушення зі сторони [PERSON] укладеного договору від 23.04.2011 року, відсутність звернення позивача до [PERSON] з претензією щодо усунення порушень. Також позивачем не зазначені порушення з боку приватного нотаріуса, який посвідчив угоду купівлі-продажу торговельного комплексу по [ADDRESS] . При цьому позивач ніколи не мав права власності на даний об`єкт нерухомості, а право власності на нього закріплене за [PERSON] як за добросовісним набувачем. Отже відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.12.2019 року, припинення права власності [PERSON] та скасування державної реєстрації його права власності. До справи не долучено жодного припису органів нагляду про встановлення факту самочинного будівництва; звернення позивача до таких органів; рекомендації органів нагляду відповідачам щодо усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою; включення об`єкта нерухомості до реєстру об`єктів самочинного будівництва. Додавав, що відсутність відомостей у реєстрі будівельної діяльності не може впливати на законні права та інтереси відповідачів через відсутність їх вини у цьому. Отже, вимоги позивача щодо зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та знести за власний рахунок нежитлову споруду є передчасними. Крім того дотримання справедливого балансу між суспільними інтересами та втручанням у право на мирне володіння майном є вкрай важливим для встановлення наявності порушення прав, що захищені статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тому анулювання права власності повинно розглядатися як позбавлення майна, тому помилки державних органів не повинні виправлятися за рахунок відповідної особи, тобто втручання у мирне користування майном має забезпечити «справедливий баланс» між суспільними інтересами та основними правами особи. Позивач не обґрунтував втручання у право власності [PERSON] інтересами громади та тим, які блага буде досягнуто за рахунок позбавлення майна такого відповідача. На підставі наведеного просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами представник [PERSON] , адвокат Петрушкевич О. В., подав відзив, у якому, повністю підтримуючи доводи [PERSON] , додатково вказував, що перед оформленням документів [PERSON] перевірив відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де на момент здійснення спірного правочину, договору купівлі-продажу від 20.12.2019 року, оформленого приватним нотаріусом Мазепа Н. М., вбачалося наявність права власності зареєстрованого за [PERSON] на підставі технічного паспорту від 11.07.2018 року та рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів про присвоєння об`єктам поштової адреси від 12.10.2018 року, які є чинними, тобто у Державних реєстрах права власності були відсутні інші відомості щодо торговельного комплексу по [ADDRESS] , тобто інформації про обтяження такого нерухомого майна. При цьому [PERSON] не було вручено жодних приписів зі сторони суб`єктів владних повноважень щодо спірного нерухомого майна, тому його права як добросовісного власника будуть порушені задоволенням позову з огляду на практику ЄСПЛ. Крім того клопотав про виключення з переліку доказів Акту обстеження у зв`язку з неналежним оформленням такого Акту, оскільки на момент обстеження власником спірного нерухомого майна вже був [PERSON] , а перевірявся суб`єкт господарювання, ФОП [PERSON] , яка була саме зазначена в такому Акті обстеження. Також позивачем не надано відомостей на підтвердження здійснення відділом моніторингу заходу нагляду та не підтверджено погодження заходу з Державною регуляторною службою.

Outcome: partial