Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 100000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.09.2012 року по 23.08.2022 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В свою чергу відповідач участі в утриманні дитини не приймає. На сьогоднішній час розмір заробітної плати відповідача є не стабільним. Останнє відоме місце його роботи це старший механік на іноземному судні з зарплатою в межах 10000 доларів США. При цьому відповідач аліменти більше нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків він не має. Дитині потрібна увага, моральна та матеріальна підтримка обох батьків, освіта, дитину необхідно годувати та вдягати, купувати ліки та забезпечувати її розвиток аби в неї був належний рівень життя для подальшого розвитку в суспільстві. Вона наразі не має змоги самостійно матеріально забезпечити малолітню доньку. Посилаючись на вказаний розмір заробітної плати, курс валюти та розмір аліментів на одну дитину відповідно до законодавства, позивачка просить стягнути з відповідача щомісяця на утримання дитини по 100000 грн. В свою чергу, від представника відповідача [PERSON] адвоката Ставніченко М.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтовує тим, що розмір аліментів жодним чином не обґрунтований, позивачкою приховано матеріальне становище дитини та не враховано матеріального становища відповідача. Позивачка з метою приховання дійсних обставин справи та отримання завищеного розміру аліментів замовчує більшість фактичних даних, які мають у вказаній справі вирішальне значення. На думку представника відповідача, аліменти у розмірі 100000 грн є значно завищеною цифрою для забезпечення дитини, яка не має нічого спільного із дійсними реальними витратами. Позивачка мала б довести суду необхідність у отриманні саме тієї конкретної заявленої суми, зокрема зазначити на які саме статті витрат будуть розподілятись кошти, які потреби дитини на місця (вартість навчання, гуртків, секцій тощо). У сторони відповідача складається враження, що позивачка має на меті отримання коштів для власних потреб, адже як вона сама зазначила у позовній заяві, роботи вона не має та за весь час шлюбу будь-якого доходу також не мала. Позивачкою навмисно упущено той факт, що їй на праві власності належить будинок та квартира та, відповідно, [PERSON] забезпечена житлом із наявністю у ньому всього необхідного для комфортного життя, навчання та розваг. За період шлюб за користь позивачки від матері [PERSON] було передано в дар будинок загальною площею більше 180 кв.м та земельну ділянку під ним. У даному будинку за період шлюбу були виконані високовартісні та оздоблювальні роботи, приведено його до житлового стану та наразі позивачка разом із донькою проживають у ньому. У приватній же власності відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, адже всі зароблені у шлюбі кошти вкладались саме в будинок, який був оформлений на ім`я колишньої дружини. Також і позивачка, і [PERSON] мають досить значені заощадження, що залишились від винагород відповідача, які він отримував під час шлюбу, та які позивачка знімала готівкою в касі банку або з валютного рахунку у АТ КБ «Приватбанк». Утримання сім`ї здійснювалось за рахунок цих коштів. Загалом у період з 01.01.2015 року по 30.04.2022 року було відкрито шість рахунків з відповідними дебетовими картками та на спільний рахунок подружжя отримано близько 490039,87 доларів США, приблизно 450000 з яких було знято саме позивачкою. Відповідач по справі дійсно є моряком та впродовж всього сімейного життя з позивачкою мав нестабільний дохід від морських контрактів. Останній законтрактований рейс відповідача, в якому він знаходився, почався в жовтні 2021 року та закінчився у березні 2022 року. Після цього відповідач жодного разу не мав морських контрактів та, відповідно, подібних доходів, що мали місце раніше. Це пов`язано з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, адже посередником з працевлаштування відповідача була фірма-резидент РФ. Після 20.02.2022 року будь-які правовідносини між відповідачем та ООО «Интеркрюинг» припинились. З липня 2022 року відповідач має постійне місце проживання у Республіці Мальта. Дохід, за який з липня 2022 року живе відповідач, складається з допомоги по безробіттю, яку виплачує відділ соціального забезпечення Республіки Мальта (районний офіс Валетти). З липня 2022 року по квітень 2023 року (за 9 місяців) відповідач отримав загальну суму 5060,82 євро, що еквівалентно на час подання відзиву близько 200000 грн. Тобто місячний дохід відповідача з моменту подання позову (06.12.2022 року) не перевищує 22500 грн. Вважає, що розмір аліментів у заявленому позивачкою розмірі, вп`ятеро перевищує місячний його дохід. При цьому, відповідач не має на праві власності квартир, земельних ділянок, будинків, корпоративних прав, не є кінцевим бенефіціарним власником (контролером), власником грошових кошів, які розміщені на банківських рахунках тощо. Водночас, відповідач жодним чином не намагається уникнути сплати аліментів, однак при визначення їх розміру слід виходити із реальних його можливостей, відсутності пасивного доходу саме на момент позову, адже без можливості працевлаштування, відсутності пасивного доходу, неможливо сплачувати аліменти в сумі 100000 грн. Крім того, представник відповідача вказує, що відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] від іншого шлюбу та за взаємною згодою між колишнім подружжям сплачує на її користь аліменти у розмірі близько 2000-2500 грн щомісяця. Також відповідач має непрацездатних батьків. Позивачка та її представник в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2012 року. Подружнє життя сторін не склалося і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2022 року їх шлюб було розірвано (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Августівського старостинського округу №380 від 28.11.2022 року (а.с.10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З копій контрактів працевлаштування моряка вбачається, що відповідач є моряком, займає посаду старшого механіка, щомісячний дохід становить близько 10000 доларів США (а.с.12, 13-14, 15, 17). За умовами договору №94598 про безоплатне надання інформаційно-консультаційних послуг, укладеного 22.10.2019 року між ТОВ «Інтеркрюінг» та відповідачем, посередником з працевлаштування відповідача виступала фірма-резидент РФ ТОВ «Інтеркрюінг» (а.с.16). Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам до договору SAMDNWFC00016836171 від 29.04.2015 року сума надходжень клієнта [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 30.04.2022 року становила 490039,87 доларів США, сума витрат 490029,28 доларів США, баланс на кінець періоду 10,59 доларів США. У позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки у розмірі 100000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, оскільки він є старшим механіком на іноземному судні і щомісяця отримує заробітну плату в межах 10000 доларів США, аліменти нікому не платить, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. В свою чергу, вона наразі не має змоги самостійно і повноцінно матеріально забезпечити малолітню дитину. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що відповідач з березня 2022 року морських контрактів не мав, з липня 2022 року проживає у Республіці Мальта, де щомісяця отримує допомогу по безробіттю, має неповнолітню доньку [PERSON] від іншого шлюбу на утримання якої щомісяця сплачує аліменти у розмірі близько 2000-2500 грн, а також непрацездатних батьків. Водночас, позивачка володіє чисельною нерухомістю, а саме житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, земельною ділянкою та квартирою. На підтвердження своїх доводів представник відповідача надав наступні докази: -копії посвідок на постійне проживання на ім`я [PERSON] , згідно із якими він отримав тимчасовий захист у Республіці Мальта у відповідності до Директиви про тимчасовий захист 2001/55/EC від 20.07.2001 року та Рішення Ради ЄС 2022/382 від 04.03.2022 року та проживає за адресою: [ADDRESS] ; -відповідь Державної прикордонної служби України на адвокатський запит №91-29309/0/15-22-Вих від 07.10.2022 року, відповідно до якої відповідач протягом 2017-2021 рр. неодноразово виїжджав з України, останній раз 18.10.2021 року, станом на 29.09.2022 року на територію України не повернувся; -свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому її батьками записаний [PERSON] та [PERSON] ; -копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; -копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; -платіжну відомість за 2022 рік, відповідно до якої у Республіці Мальта у відділі соціального забезпечення *районний офіс Валетти* за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року [PERSON] отримав додаткову допомогу по безробіттю в загальній сумі 3696,92 євро; -платіжну відомість за 2023 рік, відповідно до якої у Республіці Мальта у відділі соціального забезпечення *районний офіс Валетти* за період з 01.01.2023 року по 05.04.2023 року [PERSON] отримав додаткову допомогу по безробіттю в загальній сумі 1363,90 євро; -інформаційну довідку №306194834 від 29.07.2022 року, яка містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої вбачається, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 181,1 кв.м, житловою 57,85 кв.м, та земельної ділянки, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №5121080300:03:001:0354, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також трикімнатної квартири, загальною площею 65,6 кв.м, житловою 38,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали суду про витребування доказів від 11.04.2023 року від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшли виписки за договором на ім`я позивачки [PERSON] , з яких вбачається, що за період з 01.12.2021 року по 08.05.2023 року сума надходжень на картки [NUMBER] , [NUMBER] складає 79518,4 грн, баланс на кінець період -4933,31 грн; сума надходжень на картку [NUMBER] складає 742,32 грн, баланс на кінець періоду 0; сума надходжень на картку [NUMBER] складає 0 грн, баланс на кінець періоду 0; сума надходжень на картку [NUMBER] , [NUMBER] складає 941026,47 грн, баланс на кінець періоду 78,31 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 13.06.2023 року від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшов лист №20.1.0.0.0/7-230714/38107 від 18.07.2023 року, згідно з яким по договору SAMDNWFC00016836171 від 29.04.2015 року, основним власником якого є [PERSON] , було відкрито наступні карти: [NUMBER] (термін дії 02/18) [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] (термін дії 10/11) [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] (термін дії 05/22) [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] (термін дії 08/25) [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] (термін дії 08/25) [PERSON] [NUMBER] ; [NUMBER] (термін дії 03/18) [PERSON] [NUMBER] . В історії статусів карт усі карти закриті, окрім 5363542603419590. Відповідно до положень п. 1 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а п. 2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1\~та 2\~ст.\~184\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі №523/2927/18 (провадження №61-13820св19). За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому поняття «мінімум» визначає крайню межу, в той же час ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України зобов`язує суд встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідач має працездатний вік, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Відповідач працевлаштований на керівній посаді старшого механіка іноземного судна, отримує заробітну плату у іноземній валюті, робота моряка не є постійною зі стабільною платою та залежить від ринку праці, яка надається крюінговими компаніями з урахуванням різних умов пропонуючих контрактів. В свою чергу, як встановлено в судовому засіданні та сторонами не оспорюється, позивачка під час перебування у шлюбі з відповідачем ніде не працювала та доходів не мала. Із наданих позивачкою копій контрактів працевлаштування моряка вбачається, що щомісячна заробітна плата відповідача із усіма надбавками складає приблизно 10000 доларів США, період працевлаштування 4 місяці (+/-1 місяць). Відповідно до відомостей Державної прикордонної служби України, наданих на адвокатський запит №91-29309/0/15-22-Вих від 07.10.2022 року, спостерігається циклічність рейсів відповідача за професією, який протягом п`яти останніх років до подання позову до суду був відсутній на території України, зокрема, з 12.05.2018 року по 21.09.2018 року (4 місяці), з 27.01.2019 року по 03.06.2019 року (4 місяці), з 28.10.2019 року по 14.07.2020 року (8 місяців), з 18.09.2020 року по 19.06.2021 року (9 місяців), 18.10.2021 року виїхав з території України та до цього часу не повернувся. Позивачкою суду надано докази на підтвердження доходу відповідача за період з 01.01.2015 року по 30.04.2022 року (76 місяців), сукупний розмір якого становить 490039,87 доларів США, тобто в середньому 6448 доларів США щомісяця, що станом на момент винесення рішення становить близько 235885 грн, з огляду на що суд приходить до висновку про спроможність останнього сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 60000 грн щомісяця, що складає 25% від щомісячного доходу відповідача. Суд також враховує те, що відповідач являється батьком двох неповнолітніх дітей та в силу закону зобов`язаний їх утримувати та забезпечувати їм належний рівень життя. З урахуванням отримуваних відповідачем доходів в силу специфіки роботи суд вважає, що встановлений судом розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є для нього надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дитини. Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим. При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов неповнолітнім дітям. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отже, обов`язок дітей утримувати своїх батьків має ґрунтуватися одночасно на двох підставах: непрацездатності батьків та їхньої потреби в матеріальній допомозі. При цьому\~представник відповідача\~не надав\~суду належних,\~допустимих та\~достатніх доказів\~потреби батьків\~відповідача в\~матеріальній допомозі\~і що\~вони не\~мають інших\~працездатних осіб,\~які мають\~їх утримувати\~в силу\~вимог закону,\~а також\~доказів утримання\~відповідачем своїх\~батьків та\~проживання з\~ними однією\~сім`єю,\~а лише\~надав суду\~докази їхньої\~непрацездатності. Доказів отримуваних батьками відповідача доходів представником відповідача також не надано. Доводи представника\~відповідача про\~те,\~що відповідач\~не працює\~та з\~липня 2022\~року проживає\~у Республіці\~Мальта,\~де щомісяця\~отримує лише\~допомогу по\~безробіттю, суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність у нього перешкод працювати за спеціальністю відповідно до отриманої професії та кваліфікації. Так само доказів того, що відповідач не має змоги укласти договір з іншою фірмою-посередником з його працевлаштування, яких чимала кількість і не лише в РФ, суду не надано. Докази, надані представником відповідача про те, що позивачка є власницею житлового будинку з господарськими\~будівлями і\~спорудами,\~земельної ділянки\~та квартири є неспроможними, оскільки жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину. Більш того, із Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної власності подружжя та про поділ вищезазначеного майна, а тому достеменно стверджувати, що позивачка є власницею спірного нерухомого майна наразі неможливо. Враховуючи мінливість доходів відповідача та періодичність рейсів, приймаючи до уваги те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язку щодо її утримання, а тому суд, з урахуванням віку та потреб дитини, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини у розмірі 60000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що у разі зміни майнового стану він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином строк з якого мають бути присуджені аліменти необхідно відраховувати від дня пред`явлення позову, а саме з 06.12.2022 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: partial