Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

28.04.2023 року [PERSON] в особі представника адвоката Шевченко А.В. звернувся до суду з позовом до Товарної біржі « Українська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 02\~листопада 1998\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~як покупцем,\~був укладений\~договір купівлі-продажу\~квартири [ADDRESS] ,\~зареєстрований на\~Українською товарною\~біржею,\~за реєстраційним\~№ 35470.\~ [PERSON] \~повністю сплатив\~відповідачу вартість\~квартири в\~розмірі 59\~500\~грн.\~ТОВ ЗМБТІ\~виготовило технічний\~паспорт на\~зазначену квартиру\~і внесло\~зміни в\~інвентарну справу\~№ 8589/19056.\~Після укладення\~договору покупець\~почав проживати\~у придбаній\~квартирі.\~Колишній власник\~ [PERSON] \~помер [INFO] .\~Оскільки оригінал\~договору купівлі-продажу\~загублений і\~не посвідчений\~нотаріально,\~власник квартири\~позбавлений можливості\~розпоряджатися майном.\~На підставі\~викладеного,\~позивач\~просив: визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02.11.1998 року, зареєстрованого на Українській товарній біржі Південно-Східного регіонального управління за реєстраційним номером 35470, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , дійсним; визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 2 червня 2023 року позовна заява прийнята до провадження; вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання ( а.с. 40-41). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28 липня 2023 року закрито підготовче провадження по справі; призначено судовий розгляд по суті (а.с. 86). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року позовна вимога про визнання права\~власності \~на квартиру за адресою: [ADDRESS] , залишена без розгляду за заявою представника позивача адвоката Шевченко А.В. (а.с. 111). Представник позивача адвокат Шевченко А.В. надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, посилаючись на їх законність та обґрунтованість. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 110). Представник відповідача Товарної біржи «Українська» у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 листопада 1998 року між [PERSON] як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрований на Українській товарній біржі за реєстраційним № 35470 (а.с. 16-17). ТОВ ЗМБТІ виготовило технічний паспорт на зазначену квартиру і внесло зміни в інвентарну справу № 8589/19056 (а.с. 20-22). Як вбачається з рішення Виконавчого комітету ЗМР № 410/2 від 26.08.1999 та розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації № 1554 від 17.09.1999 [PERSON] користувався своїм майном і переобладнував квартиру в законному порядку (а.с. 18-19). Отже, умови укладеного 02 листопада 1998 року договору купівлі-продажу квартири повністю виконані сторонами. Нотаріальне засвідчення договору купівлі-продажу та державна реєстрація прав власності на нерухоме майно не здійснювалося (а.с. 98). Колишній власник квартири - [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадкова справа не відкривалася (а.с. 80-81, 108). Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст. 2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у листопаді 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УPCP в редакції 1963 року. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» №3 від 28.04.1978 визначено, що суд на підставі ч. 2 ст.\~47\~ЦК\~УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору або для його укладення були наявні передбачені законом обмеження. Крім того, суд перевіряє, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконані в повному обсязі, договір зареєстрований в ТОВ ЗМБТІ, тому покупець на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набув право власності на спірну квартиру. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повивача\~про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved