Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом до Територіальної громади в особі Нікопольської міської ради та просить суд: з урахуванням уточнених позовних вимог встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] , встановивши що [PERSON] дійсно приходиться рідним братом його батькові [PERSON] та відповідно йому рідним дядьком, визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , та на грошові вклади в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся (мати його батька) [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] не склала заповіту, тож спадкування належного їй майна повинно було відбуватись за законом. Єдиними спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] залишились її сини - [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (дядько позивача). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 22.10.1993 року ЖКК тресту «Нікопольбуд», право власності на яку було зареєстровано в Нікопольському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 58-н. Інша частка у праві спільної часткової власності на дану квартиру також на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло належала синові [PERSON] - [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований разом з нею в квартирі по [ADDRESS] , був співвласником зазначеної квартири, тож прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Батько позивача [PERSON] з завою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не звертався, тож є таким що спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 22.10.1993 року ЖКК тресту «Нікопольбуд», право власності на яку було зареєстровано в Нікопольському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 58-н. - частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка була прийнята у вигляді спадщини після смерті матері [PERSON] , але на яку за життя не були оформлені спадкові права. - грошові вклади: 1)в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»: -вклад з залишком 50011,04 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDN01000723874872 від 23.02.2012 року. -вклад з залишком 1000 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFD0072219056800 від 03.02.2019 року. -вклад з залишком 56955,25 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFС00027455874 від 05.07.2016 року. -вклад з залишком 7132,39 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFF000094653847 від 04.11.2015 року. 2)в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»: - вклад у ТВБВ № 10003/0467 з залишком 201281,00 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] . - вклад у ТВБВ № 10003/0467 з залишком 48,19 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] (мобільні збереження). - вклад у ТВБВ № 10003/0466 з залишком 13343,98 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] . - вклад у ТВБВ № 10003/0466 з залишком 3244,50 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] (компенсація 1997 року). За життя [PERSON] не склав заповіту. На грошовий вклад з залишком 50011,04 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDN01000723874872 від 23.02.2012 року в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] склав заповідальне розпорядження від 23.02.2012 року на [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] не мав ані дітей, ані дружини, а відповідно відсутністю спадкоємців першої черги спадкування за законом, спадкоємцем який би відносився до другої черги спадкоємців за законом мав би бути батько позивача [PERSON] . Зважаючи на те, що [PERSON] помер раніше свого брата [PERSON] , а саме [INFO] , єдиним спадкоємцем другої черги спадкування за правом представлення після смерті [PERSON] залишився лише позивач. В передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шести місячний строк з часу відкриття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Апалькова Є.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим в нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 31/2020. У зв`язку із неможливістю позивачем підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON] , приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Апальков Є.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 447/02-31 від 06.08.2020 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та для встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем рекомендував звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. З приводу підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] позивач зазначає, що із переліку документів, які б підтвердили його родинний зв`язок з померлим він має на руках лише своє свідоцтво про народження, в якому його батьком записаний [PERSON] . Батьками його батька [PERSON] та його дядька [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Інформація щодо батьків дядька підтверджена витягом з державного реєстру актів цивільного стану про народження, наявному в матеріалах спадкової справи приватного нотаріуса Апалькова Є.В., який отриманий шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до вищезазначеного реєстру. А от свідоцтва про народження батька позивач на руках позивач не має і інформація в державному реєстрі актів цивільного стану про народження його батька відсутня. При зверненні до Державного архіву Одеської області з приводу отримання архівної довідки про народження [PERSON] позивачем було отримано відповідь від 13.07.2020 року, в якій зазначено, що не є можливим надати архівну довідку про народження [PERSON] , оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про народження за 1941 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили та вважаються втраченими в період окупації 1941-1944 років. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.25-26). Ухвалою суду від 13.01.2022 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.88). В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.62). Від представника Нікопольської міської ради, О.О. Мкртчян надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та прийняти рішення згідно діючого законодавства (а.с.94-97). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.42). До дня смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59608192 від 27.02.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59608212 від 27.02.2020 року заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Єдиними спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] залишились її сини - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 22.10.1993 року ЖКК тресту «Нікопольбуд», право власності на яку було зареєстровано в Нікопольському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 58-н (а.с.12). Інша частка у праві спільної часткової власності на дану квартиру також на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло належала синові [PERSON] - [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований разом з нею в квартирі по [ADDRESS] , був співвласником зазначеної квартири, тож прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Батько позивача [PERSON] з завою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не звертався, тож є таким що спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. [INFO] помер [PERSON] (а.с.41). До дня смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 22.10.1993 року ЖКК тресту «Нікопольбуд», право власності на яку було зареєстровано в Нікопольському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 58-н (а.с.12). - частки у праві спільної часткової власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка була прийнята у вигляді спадщини після смерті матері [PERSON] , але на яку за життя не були оформлені спадкові права. - грошові вклади: в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»: -вклад з залишком 50011,04 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDN01000723874872 від 23.02.2012 року. -вклад з залишком 1000 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFD0072219056800 від 03.02.2019 року. -вклад з залишком 56955,25 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFС00027455874 від 05.07.2016 року. -вклад з залишком 7132,39 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDNWFF000094653847 від 04.11.2015 року. Наявність вкладів на ім`я спадкодавця підтверджується письмовим повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.03.2020 року № 20.1.0.0.0/7-200310/4964 (а.с.52 на звороті - 53). в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»: - вклад у ТВБВ № 10003/0467 з залишком 201281,00 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] . - вклад у ТВБВ № 10003/0467 з залишком 48,19 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] (мобільні збереження). - вклад у ТВБВ № 10003/0466 з залишком 13343,98 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] . - вклад у ТВБВ № 10003/0466 з залишком 3244,50 грн. з відповідними відсотками на рахунку № [NUMBER] (компенсація 1997 року). Наявність вкладів на ім' спадкодавця підтверджується письмовим повідомленням АТ "Державний ощадний банк України від 23.03.2020 року № 4957 (а.с.51 на звороті) Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №59598371 від 26.02.2020 року заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На грошовий вклад з залишком 50011,04 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому згідно умов Договору № SAMDN01000723874872 від 23.02.2012 року в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] склав заповідальне розпорядження від 23.02.2012 року на [PERSON] (а.с.52 на звороті). Згідно копії спадкової справи наданої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Апальковим Є.В. № 31/2020, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.34-60), інформація про наявність у [PERSON] спадкоємців першої черги спадкування за законом (дітей, дружини, батьків) відсутня,. Позивач зазначає, що зважаючи на те, що [PERSON] помер раніше свого брата [PERSON] , а саме [INFO] , єдиним спадкоємцем другої черги спадкування за правом представлення після смерті [PERSON] залишився лише він. Згідно наданої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Апальковим Є.В. копїї спадкової справи № 31/2020, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.34-60), вбачається, що в передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 447/02-31 від 06.08.2020 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Апальков Є.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з причини неможливості позивачем підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем (а.с.60 на звороті). З приводу підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] позивач зазначає, що із переліку документів, які б підтвердили його родинний зв`язок з померлим він має на руках лише своє свідоцтво про народження, в якому його батьком записаний [PERSON] (а.с.9). Батьками його батька [PERSON] та його дядька [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Інформація щодо батьків дядька підтверджена витягом з державного реєстру актів цивільного стану про народження, наявному в матеріалах спадкової справи приватного нотаріуса Апалькова Є.В., який отриманий шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до вищезазначеного реєстру (а.с.44). Свідоцтво про народження батька позивач на руках не має і інформація в державному реєстрі актів цивільного стану про народження його батька відсутня. При зверненні до Державного архіву Одеської області з приводу отримання архівної довідки про народження [PERSON] позивачем було отримано відповідь від 13.07.2020 року, в якій зазначено, що не є можливим надати архівну довідку про народження [PERSON] , оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про народження за 1941 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили та вважаються втраченими в період окупації 1941-1944 років (а.с.11). Ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися право на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року (зі змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Родинні відносини (споріднення) у теорії права - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що батько позивача [PERSON] та спадкодавець [PERSON] мають однакове прізвище « [PERSON] » та однакове по-батькові « [PERSON] », батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , тож суд приходить до висновку що [PERSON] належними та допустимими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10), витягом з державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] (а.с.44), листом Державного архіву Одеської області від 13.07.2020 року (а.с.11), письмовим повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.03.2020 року № 20.1.0.0.0/7-200310/4964, в якому зазначено, що в банку мається заповідальне розпорядження спадкодавця [PERSON] від 23.02.2012 року на [PERSON] (а.с.52 на звороті),доведено факт родинних відносин з померлим [PERSON] та підтверджується, що він є племінником спадкодавця. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , померлого як зазначає позивач 30 жовтня 2002 року, суд вважає, що позивач [PERSON] після смерті свого дядька [PERSON] відносить не до другої черги спадкоємців за законом за правом представлення, визначеної ст. 1262 та ч. 3. ст. 1266 ЦК України, а до п`ятої черги спадкоємців за законом, визначеної ч. 1 ст. 1265 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved