Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, згідно з яким просив суд: стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] 200000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після віднесення ПАТ «Фінростбанк» до категорії неплатоспроможних та введення в банку тимчасової адміністрації позивач з метою повернення коштів 03.11.2014 р. звернувся до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів із заявою про включення його до переліку осіб на повернення вкладів через фонд гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200000,00 грн., але йому було відмовлено. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 у справі № 815/5819/15 були задоволені позовні вимоги [PERSON] , визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Фінростбанк» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Фінростбанк» включити [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки зазначена Постанова виконана так і не була, позивач не отримав гарантованою державою суми компенсації вкладу банку у розмірі 200000,00 грн. результаті чого звернувся до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2023 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 08.02.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку вручено за адресою, вказаною позивачем, про що свідчить відповідна відмітка у розписці. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви, після віднесення ПАТ «Фінростбанк» до категорії неплатоспроможних та введення в банку тимчасової адміністрації позивач з метою повернення коштів 03.11.2014 р. звернувся до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів із заявою про включення його до переліку осіб на повернення вкладів через фонд гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200000,00 грн., але йому було відмовлено. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 у справі № 815/5819/15 були задоволені позовні вимоги [PERSON] , визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Фінростбанк» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Фінростбанк» включити [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки зазначена Постанова виконана так і не була, позивач не отримав гарантованою державою суми компенсації вкладу банку у розмірі 200000,00 грн. Позивач вважає, що неможливість отримання відшкодування та фактичне неотримання коштів є збитком позивача та прямим наслідком встановленої протиправності і бездіяльності посадових осіб відповідача, отже розмір матеріальної шкоди становить 200000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаної норми ст. 81 ЦПК України, зокрема, вбачається, що обов`язок доведення полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, які орієнтовані на те, щоб скласти певне позитивне враження у суду про юридичні обставини у справі. Обов`язок доведення зумовлюється настанням для особи несприятливих правових наслідків у разі невиконання або неналежного його виконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по доведенню фактів, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тобто, якщо позивач не доведе підстави позову, то суд відмовить у його задоволенні. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що доказів протиправності дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між діями та розміром шкоди не встановлено, тобто, вина відповідача не підтверджена. Позивачем не доведені обставини та доводи, покладені в обґрунтування своїх позовних вимог. Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленої шкоди, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шкоди у розмірі 200000,00 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed