Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Первісний позивач, [PERSON] звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), треті особи: Макарівська державна нотаріальна контора, Центральний відділ з питань нотаріату Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04.04.2002 року задоволено її позовні вимоги та встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Проте, звернувшись до нотаріуса, як спадкоємець першої черги за законом, з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки Сертифікат про право на земельну частку (пай) було видано та зареєстровано вже після смерті спадкодавця, а саме у січні 1997 року. На підставі викладеного, первісний позивач, [PERSON] посилаючись на ст. ст. 16, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, просила суд: 1) визнати за нею у порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Бишів» на території Бишівської сільської ради; 2) визнати чинним Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0233404, виданий на ім`я [PERSON] 15.01.1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації 30.12.1996 року за №548 та зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0517. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області Мазки Н.Б. від 31.05.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.67). Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 22.07.2021 року витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.77), згідно відповіді державної нотаріальної контори, яка надійшла до суду 08.09.2021 року (а.с.81) документи з 1994 по 1999 роки передані до архіву. Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 14.09.2021 року витребувано з Київського обласного нотаріального архіву копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.84). Згідно відповіді Київського обласного нотаріального архіву №32/01-17 від 20.01.2023 року (а.с.97), відповідно до архівного фонду №28 (Макарівська державна нотаріальна контора), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та не видавалась. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] пов`язаного з поданням нею заяви про відставку та відповідно неможливістю продовжувати розгляд справи, відповідно до Розпорядження керівника апарату суду №40 від 03.04.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 року дана справа №381/1062/21 була передана на розгляд судді Макарівського районного суду Тандира О.В. Ухвалою судді Тандира О.В. від 01.05.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Гритчин В.І. (01133, м. Київ, вул. Коновальця, буд.31, кім.107) належним чином засвідчену копію спадкової справи №5/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 19.05.2023 року та приєднана до матеріалів справи (а.с. 154-179). Відповідно до Розпорядження керівника апарату №361 від 01.06.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 року справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Ухвалою суду від 16.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залучено до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва замість померлої [INFO] позивачки [PERSON] та зобов`язано їх подати до суду уточнену позовну заяву. Також даною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 28.09.2023 року. 27.09.2023 року від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій вони просили суд: визнати за ними в рівних частках у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Бишів» на території Бишівської сільської ради; 2) визнати чинним Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0233404, виданий на ім`я [PERSON] 15.01.1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації 30.12.1996 року за №548 та зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0517. Ухвалою суду від 28.09.2023 року підготовче провадження закрито, призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні цього ж дня. У судове засідання 28.09.2023 року учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку. Згідно поданих позивачами [PERSON] та [PERSON] клопотань останні просили розглядати справу у їх відсутності, позивні вимоги підтримали. Відповідач Бишівська сільська рада та третя особа Макарівська державна нотаріальна контора згідно поданих письмових клопотань просили розглядати справу у відсутності їх представників. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати первісного позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с. 44), яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04.04.2002 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 42-43). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Бишів» на території Бишівської сільської ради. Постановою державного нотаріуса № 1148/02-31 від 09.10.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, оскільки Сертифікат про право на земельну частку (пай) було видано та зареєстровано вже після смерті спадкодавця, а саме у січні 1997 року (а.с. 52-53). Так, з копії Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КВ № 0233404 встановлено, що його видано КСП «Бишів» Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області на ім`я [PERSON] , про те, що їй на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 30.12.1996 року №548 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Бишів» розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Датою видачі Сертифікату вказано 15.01.1997 року. Сертифікат зареєстровано 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0517 (а.с. 37). З довідки №140 від 30.09.2020 року Бишівської сільської ради встановлено, що в результаті проведення розподілу та виділення в натурі земельних часток (паїв) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Бишів» власнику земельної частки (паю) [PERSON] виділено в натурі земельну ділянку № [NUMBER] згідно схеми розподілу земельних ділянок, та фактично становить 3,4400 га (а.с. 38, 39). [PERSON] була членом КСП «Бишів» і внесена до списку, що додається до Державного акту про право колективної власності КСП «Бишів», розмір і вартість на земельну частку/пай якого передбачено у сертифікаті (а.с. 40). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.10.2020 року, встановлено, що інформація щодо спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] - відсутня (а.с. 41). З довідки Бишівської сільської ради від 25.04.2018 року встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала з 21.07.1977 року до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею були зареєстровані та проживали наступні особи: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 54). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2009 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 51). З довідки Бишівської сільської ради встановлено, що [PERSON] вчасно в строк до шести місяців вступила у володіння та управління спадковим майном, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 55). Отже, судом встановлено, що [PERSON] належала до спадкоємців за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняла. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2022 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 102) та після її смерті заведено спадкову справу №5/2022 (а.с. 103). З матеріалів спадкової справи №5/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти, а саме: [PERSON] (а.с. 156) та [PERSON] (а.с. 169). Факт родинних відносин між покійною [PERSON] та її доньками підтверджується матеріалами справи (а.с. 158, 159, 171, 172, 173, 174, 175). Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняли, подавши нотаріусу відповідні заяви. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Бишів» на території Бишівської сільської ради, яку вона прийняла після смерті матері [PERSON] . Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в частині визнання права на земельну частку (пай) є таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що первісний позивач [PERSON] належала до спадкоємців першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної частки (паю), а позивачі [PERSON] та [PERSON] згідно ухвали суду від 16.08.2023 року залучені до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва замість померлої [INFO] первісного позивача [PERSON] . Щодо вимоги позивачів про визнання чинним сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ №0233404, який виданий на ім`я [PERSON] після її смерті, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Окрім того, що в ході розгляду справи, судом встановлено, що покійна [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Бишів» на території Бишівської сільської ради, що підтверджується дослідженими в ході розгляду справи доказами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову.

Outcome: partial