Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 серпня 2023 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. 22 серпня 2023 року відкрито провадження по даній справі . Представник позивача- адвокат Ковжога О.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають задовольнити. Представник відповідача- адвокат Д.Ю.Голяніщев надав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 23 листопада 1991 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Шевченківською сільською радою Решетилівського району, актовий запис № 17. Від даного шлюбу у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та проживає окремо. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не наполягала на зміні прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу даного позову у сумі 1073,60 грн. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судовий збір за подачу позову немайнового характеру становить 1073,60 грн. Сплата позивачем судового збору за подачу даного позову підтверджується квитанцією від 15.08.2023 за № 0.0.3148185185.1 в Приватбанку , а отже позивачу з державного бюджету має бути повернуто 536,80 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved