Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що позивачі є рідними сестрами та доньками [PERSON] , яка [INFO] померла. Відповідач з 20.09.2019 року перебував у шлюбі з [PERSON] . За життя мати позивачів склала заповіти: - 19 листопада 2013 року на [PERSON] , якій заповіла житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, реєстраційний номер 145; - 21 січня 2014 року на [PERSON] , якій заповідала квартиру [ADDRESS] , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Мініною С.Я., реєстровий номер 78. Після смерті матері позивачі звернулись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Мирної А.М. 22 листопада 2021 року в Спадковому реєстрі за № 68700071 зареєстрована спадкова справа № 223/2021 після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач, [INFO] , на день смерті матері позивачів перебував в зареєстровану шлюбі зі спадкодавцем - [PERSON] , мав вік - 73 роки, є пенсіонером, непрацездатним вдівцем і відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на спадкування незалежно від заповіту половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов`язкову частку). Позивачі, як спадкоємці після смерті їх матері [PERSON] , заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку та звернулися до суду з позовом про усунення Відповідача від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині. Посилаючись на наступні обставини. З 13.10.2021\~року мати\~позивачів була\~доставлена до\~КНП «Першотравенська\~міська лікарня»,\~де було\~встановлено діагноз:\~позалікарняна двобічна\~полі сегментна\~пневмонія,\~короновірусна хвороба\~СОVID-19,\~тяжкий перебіг,\~набряк головного\~мозку,\~набряк легенів, гостра сердечна\~недостатність,\~ішемічна хвороба\~серця,\~дифузний кардіосклероз,\~гіпертонічна хвороба,\~про що\~достовірно було відомо відповідачу.\~Мати позивачів\~перебувала у\~тяжкому безпорадному\~стані з\~13.10.2021\~року по 26.10.2021\~року,\~по день\~її смерті,\~за цей\~період часу\~відповідач ніякої\~допомоги своїй\~дружині не\~надавав,\~не цікавився\~станом її\~здоров`я,\~не дзвонив\~їй,\~а ні\~в лікарню,\~щоб з`ясувати\~які ліки\~потрібні для\~її лікування,\~та навіть\~для того\~щоб морально\~підтримати свою дружину,\~яка перебувала\~у тяжкому\~стані.\~Позивачі телефонували\~відповідачу щоб\~повідомити про\~стан її\~здоров`я необхідну допомогу на лікування, проте відповідач не відповідав на них. Позивачі звертались до доньки Відповідача, щоб вона передала йому про стан здоров`я спадкодавця, та необхідну допомогу на лікування, проте вказані звернення закінчились скандалом і донька відповідача категорично заявила позивачам, що це їх мати і вони повинні подбати про неї самі, а її батько не зобов`язаний дбати про їх матір. Позивачі повідомили Відповідача про смерть його дружини, проте він не відреагував на ці повідомлення. Відповідач участі у лікуванні, похованні своєї дружини не приймав і навіть вже після похорон не виявив бажання прийти на її могилу. Позивачі вважають, що відповідач поводився щодо своєї дружини, як негідний спадкоємець, ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, а після її смерті претендує на отримання обов`язкової частки у спадщині. Навіть те, що Відповідач заявив, що не знає де могила його дружини і знати не хоче і не збирається взагалі прийти на її могилу, свідчить про те, що він свідомо ухилявся від надання допомоги своїй дружині, яка перебувала у тяжкому, безпорадному стані і йому байдужа її смерть і де вона похована. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вказані обставини, Позивачі вважають, що Відповідач повинен бути усунений від права спадкування обов`язкової частки у спадщині. Просять суд усунути [PERSON] , від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розгляд справи відбувався за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохали їх задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві. Також пояснила, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , був укладений за два роки до смерті її матері, а загалом вони прожили разом приблизно 30 років. Перед смертю [PERSON] , мешкала в с.Миколаївка Синельниківського району, а [PERSON] , в м.Першотравенськ Синельниківського району. В жовтні 2021 року [PERSON] , захворіла. За час її хвороби [PERSON] , не цікавився та не допомагав своїй дружині, не був присутній на її похоронах. Також в жовтні 2021 року захворів [PERSON] , у зв`язку з цим вона 24 жовтня 2021 року вимагала в його доньки забрати його в лікарню бо ним ніхто не займався. Придбанням ліків, доглядом та похованням матері займалася вона, за рахунок коштів [PERSON] , який з цією метою надав їй свою банківську картку. В подальшому надала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] , та представник\~позивачів [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що викладені в позовній заяві обставини є такими, що не відповідають дійсності. Він проживав з [PERSON] , протягом приблизно 30 років. З 20 вересня 2019 року він перебував з нею у офіційному шлюбі. Вони вели спільний побут, мешкали за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Так як у нього був значно більший дохід, то вони жили за його кошти, та [PERSON] фактично перебувала на його утриманні. У них не виникало конфліктів з приводу розподілу сімейних коштів, за весь час спільного проживання. [PERSON] жодного разу не зверталась до суду про стягнення з нього аліментів на її утримання, також не зверталася до поліції із заявами про вчинення щодо неї сімейного насильства, тощо. На початку жовтня 2021 року він та його дружина, [PERSON] , захворіли на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. На цей час вони проживали за вказаною вище адресою, в с. Миколаївка. 17.10.2021 його дружину в поганому стані здоров`я забрали до Першотравенської міської лікарні її дочки: [PERSON] , та [PERSON] . Він залишився вдома сам. У нього також був дуже тяжкий стан здоров`я. 23.10.2021року його дочка викликала йому за місцем мешкання швидку медичну допомогу. Фельдшером в сигнальному листку дільничному лікарю було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91%. 24.11.2021 року його дочка [PERSON] , та її чоловік [PERSON] , забрали його до себе додому в м. Першотравенськ, де здійснювали лікування за місцем мешкання. На момент, коли його дружину забрали позивачі, він був певен, що вона знаходиться в лікарні, під доглядом лікарів, їй надають необхідну допомогу і лікування в умовах стаціонару. Крім того, у дружини був із собою мобільний телефон, як він дізнався пізніше, вона з його допомогою, перебуваючи в лікарні, спілкувалася з позивачами, йому, при цьому, з приводу отримання будь-якої допомоги вона не телефонувала. Спілкуватися з нею, тим більше відвідувати у лікарні, відповідач не міг, так як сам перебував в дуже поганому стані здоров`я. Від Позивачів будь-яких прохань або вимог про надання [PERSON] допомоги він не отримував взагалі. До його дочки [PERSON] , з такими питаннями вони також не звертались. Коли його стан здоров`я покращився, він дізнався від дочки, що його дружина померла і була похована. Більш того, сектором дізнання ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході здійснення дізнання по кримінальному провадженню №12021046380000187 відкритого 16.12.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України було встановлено той факт, що в період з 21.10.2021 по 27.10.2021, з банківської картки [PERSON] позивачами [PERSON] , та [PERSON] , були зняті грошові кошти на загальну суму 115 137,40 грн. Яким саме чином банківська картка опинилася у них встановлено не було. Наданими до даної позовної заяви копіями касових та товарних чеків, [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують в судовій справі №186/328/22, яка також знаходиться на розгляді в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області, наявність у них правових підстав зняття з картки [PERSON] грошових коштів, посилаючись на те, що за рахунок зазначених грошових коштів [PERSON] були оплачені перелічені в касових чеках лікарські засоби для лікування [PERSON] , та інші витрати. Тобто,\~в період\~лікування [PERSON] ,\~банківська картка\~ [PERSON] \~знаходилась у\~позивачів,\~на ній\~були всі\~наявні у\~нього грошові\~кошти (інших\~заощаджень окрім\~тих,\~що були\~на картковому\~рахунку в\~нього не\~було),\~а отже\~навіть у\~випадку надходження\~до нього\~прохання про\~матеріальну допомогу,\~він би\~не зміг\~цього зробити\~з об`єктивних\~причин,\~так як\~по суті\~сам потребував\~фінансової допомоги\~на лікування\~і отримував\~її від\~своєї дочки. Таким чином, в даній ситуації він сам перебував у тяжкому стані здоров`я, і фактично також потребував допомоги сторонніх осіб, в тому числі матеріальної. При цьому він розумів що його дружина перебуває в лікарні під доглядом лікарів, вона підтримує контакт з дочками [PERSON] та [PERSON] , які також займаються питанням надання їй допомоги. Йому було відомо, що у [PERSON] з собою був мобільний телефон, по якому вона може звернутися за допомогою безпосередньо до нього. Проте, весь час, поки він сам лікувався, до нього за наданням будь-якого виду допомоги його дружина або її дочки не зверталися. Отже, факт будь-якого ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані в його діях відсутній. Відповідач [PERSON] , та його представник в судовому\~засіданні проти\~позову заперечували\~з підстав\~зазначених у\~відзиві.\~Також [PERSON] ,\~додав,\~що не\~знав про\~смерть дружини\~та її\~похорони,\~бо сам\~в той\~час хворів.\~Витрати на\~лікування та\~похорони дружини\~здійснювалися з\~його банківської\~карти,\~що підтверджується\~рішенням суду\~у справі\~№186/328/22. В подальшому надали заяви про розгляд справи в їх відсутність проти позову заперечують. Третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна А.М., в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. Надала суду належним чином завірену копію спадкової справи №223/2021 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . Свідок [PERSON] , підтвердила суду, що вона є подругою [PERSON] , та може підтвердити, що [PERSON] , під час хвороби його дружини [PERSON] , не провідував її в лікарні, також його не було на її похоронах. [PERSON] , стверджував що він в цей час хворів, але свідок через 2-3 дні після похорон він був здоровий. Стосовно банківської картки [PERSON] , їй відомо що цю картку взяла з собою до лікарні [PERSON] , та потім передала її своїй дочці [PERSON] , для витрат на лікування. Свідок [PERSON] , (донька відповідача [PERSON] ) підтвердила суду, що подружжя [PERSON] , та [PERSON] , захворіли обидва. Саме тому [PERSON] , не відвідував дружину у лікарні, бо він сам був в поганому стані. Вже після похорон [PERSON] , [PERSON] , дізнався, що його дружина померла. До свідка ніхто не звертався з приводу того, що необхідна допомога для [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] , з 13.10.2021 року до дня її смерті [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська МЛ» /а.с.25,21/. Наявними в матеріалах справи чеками підтверджується, що на лікування та поховання [PERSON] , витрачалися кошти /а.с.26-56/. Поясненнями сторін наданими в судовому засіданні та рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №186/328/22 від 14.11.2022 року підтверджується, що значною мірою витрати на лікування та поховання [PERSON] , здійснювалися з банківської картки [PERSON] /а.с.143-148/. З сигнального листка дільничному лікарю № 103 вбачається, що 23 жовтня 2021 року [PERSON] , викликалася невідкладна швидка медична допомога, під час якої було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91% /а.с.103/. З матеріалів спадкової справи №223/2021 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що вона має двох спадкоємців за заповітом (доньок - позивачів) та одного спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (чоловіка відповідача). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). Крім того, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З наданих суду доказів не встановлено, що відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, оскільки під час хвороби дружини в жовтні 2021 року він також хворів, витрати на лікування та поховання [PERSON] значною мірою здійснювались з його банківської карти. Отже, суд вважає, що у справі позивачі не навели переконливих доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, оскільки померла була забезпечена утриманням. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. З досліджених судом доказів не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача [PERSON] , а останній, у свою чергу, умисно ухилявся від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування. Такий висновок суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у справі № 359/9293/18 /Постанова від 26 січня 2021 року/. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed