Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

08.06.2023 позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7412 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0665, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8271 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0850, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0726, мотивуючи свої вимоги тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 238/02-14 від 06 квітня 2023 року, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ним не був доведений факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця її прізвище вказане як " [PERSON] ", в той час як у його паспорті та свідоцтві про народження прізвище вказане як " [PERSON] ". Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7412 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0665, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8271 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0850, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0726, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955676 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 13.06.2007 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.08.2021 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7412 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0665, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8271 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0850, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,641 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:0726. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 26 лютого 2007 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі під № 239, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності сертифікат серії ОД № 0062381, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара, майновий пай серії ОД XVI № 10030175 виданий Комишівською сільською радою 16.01.2003 року - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68138170 від 18.01.2022 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 26.02.2007 року, зареєстрований за № 239 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] не охоплено заповітом, воно успадковується за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В судовому засіданні встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.1972 року та довідкою Комишівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1003 від 25.08.2023. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.1972 року та довідкою Комишівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1003 від 25.08.2023. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 238/02-14 від 06 квітня 2023 року, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ним не був доведений факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця її прізвище вказане як " [PERSON] ", в той час як у його паспорті та свідоцтві про народження прізвище вказане як " [PERSON] ". Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved