Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~як пропущеного\~з поважної\~причини, в якому вказала, що її бабусі, [PERSON] , на праві приватної власності належав житловий будинок із надвірними господарськими спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,85 га, що розташовані по [ADDRESS] . Окрім того у її власності перебував грошовий вклад, що зберігався у Київській регіональній дирекції «Райффайзен банк «Аваль». 26.03.2008 року її бабуся, [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у власному будинку за вказаною вище адресою померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшли вказані вище житловий будинок, земельні ділянки та грошові заощадження (вклади). Згідно заповіту від 25.12.2003 року, який посвідчений секретарем Пашківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 41, все своє майно померла заповіла своєму сину (батьку позивачки), [PERSON] . Після смерті матері, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований разом з матір`ю і подав відповідну заяву до Макарівської районної ДНК, про що була відкрита спадкова справа №528 за 2008 рік та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. При цьому на житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримував. На початку грудня 2021 року її батько, [PERSON] , виїхав у м. Київ у своїх особистих справах та зник безвісті. У зв`язку із вказаними обставинами позивачкою [PERSON] було подано відповідні заяви та звернення до правоохоронних органів про розшук та встановлення місця перебування зниклого батька. Однак досить тривалий час про його місце перебування не було ніяких відомостей і [PERSON] не був відшуканий. 08.02.2023 року вона отримала повідомлення від співробітників Деснянського управління поліції м. Києва, що згідно фотознімків та опису зовнішніх ознак і прикмет зниклого [PERSON] встановлено схожість із невпізнаним трупом чоловіка, який зареєстрований у Лівобережному відділенні судово-медичної експертизи трупів КМКБСМЕ м. Києва. При цьому, смерть невпізнаного чоловіка зареєстрована відділом реєстрації актів смерті м. Києва 27.12.2021 року, про що складений актовий запис № 29598. Цього ж дня, вона була запрошена для проведення впізнання трупа невідомого чоловіка, в результаті впізнання впізнала свого батька, [PERSON] , який зник безвісті у грудні 2021 року. За результатами вказаної слідчої дії був складений відповідний протокол. 28.02.2023 року [PERSON] отримала на руки свідоцтво про смерть свого батька, [PERSON] , серії [NUMBER] яке видане Київським відділом реєстрації смерті. При цьому у свідоцтві зазначено, що [PERSON] помер у м. Києві [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельних ділянок та житлового будинку, що розташовані у [ADDRESS] . Вказану спадщину [PERSON] прийняв, однак не оформив відповідним чином. Відповідного заповіту щодо свого майна її батько за життя не складав, таким чином спадкування відбувається за законом, при цьому вона являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги щодо майна померлого [PERSON] , оскільки являється єдиною дочкою померлого. 13.06.2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Дурицького А.П. для подачі заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , однак їй було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій з огляду на те, що законом визначено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, а вона не подавши у визначений строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька, пропустила вказаний строк. Основною причиною та обставиною пропуску строку звернення до нотаріуса стало те, що [PERSON] помер раптово у м. Києві, його труп був виявлений 05.12.2021 року і до 08.02.2023 року він був облікований у бюро СМЕ та органах поліції як невпізнаний труп. Таким чином починаючи від дати смерті батька ( [INFO] ) [PERSON] не мала відомостей про його смерть, а так само і не мала законних підстав та можливості протягом 6 місяців з дня його смерті звернутися із заявою про прийняття спадщини. Отримавши 28.02.2023 року свідоцтво про смерть батька, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори. За вказаних обставин позивач на даний час не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, так як нотаріальна контора не має можливості та підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті спадкодавця, а тому змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Враховуючи викладене, позивач, просила суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 08.08.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.10.2023 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день. Від представника позивача адвоката Живаги О.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, згідно наявного у матеріалах справи клопотання просив розглянути справу у відсутність представника селищної ради, рішення прийняти за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] (бабусі позивача), на праві приватної власності належав житловий будинок із надвірними господарськими спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,85 га, що розташовані по [ADDRESS] . Окрім того у її власності перебував грошовий вклад, що зберігався у Київській регіональній дирекції «Райффайзен банк «Аваль». Вказані обставини та факти підтверджуються договором купівлі-продажу будинку, свідоцтвом про прав на спадщину за законом, державним актом на право власності на землю, свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про народження її батька [PERSON] (а.с. 8-12, 15). Як вказала позивач, [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшли вказані вище житловий будинок, земельні ділянки та грошові заощадження (вклади). Згідно заповіту від 25.12.2003 року, який посвідчений секретарем Пашківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 41, все своє майно померла заповіла своєму сину (батьку позивачки), [PERSON] (а.с. 13). Після смерті матері, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований разом з матір`ю і подав відповідну заяву до Макарівської районної ДНК, про що була відкрита спадкова справа №528 за 2008 рік та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. При цьому на житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримував. Вказані обставини та факти підтверджуються заповітом [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , довідкою Пашківської сільської ради та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 13, 14, 15, 16). Як вказала позивач, та що не заперечив відповідач, на початку грудня 2021 року її батько, [PERSON] , виїхав у м. Київ у своїх особистих справах та зник безвісті. У зв`язку із вказаними обставинами позивачкою [PERSON] було подано відповідні заяви та звернення до правоохоронних органів про розшук та встановлення місця перебування зниклого батька. Однак досить тривалий час про його місце перебування не було ніяких відомостей і [PERSON] не був відшуканий. 08.02.2023 року [PERSON] отримала повідомлення від співробітників Деснянського управління поліції м. Києва, що згідно фотознімків та опису зовнішніх ознак і прикмет зниклого [PERSON] встановлено схожість із невпізнаним трупом чоловіка, який зареєстрований у Лівобережному відділенні судово-медичної експертизи трупів КМКБСМЕ м. Києва. При цьому, смерть невпізнаного чоловіка зареєстрована відділом реєстрації актів смерті м. Києва 27.12.2021 року, про що складений актовий запис № 29598 (а.с. 18). Цього ж дня позивачка [PERSON] була запрошена для проведення впізнання трупа невідомого чоловіка, в результаті впізнання вона впізнала свого батька, [PERSON] , який зник безвісті у грудні 2021 року. За результатами вказаної слідчої дії був складений відповідний протокол (а.с. 17). 28.02.2023 року [PERSON] отримала на руки свідоцтво про смерть свого батька, [PERSON] , серії [NUMBER] , яке видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При цьому у свідоцтві зазначено, що [PERSON] помер у м. Києві [INFO] . Вказані обставини та факти підтверджуються протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 08.02.2023 року, листом лівобережного відділення експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз від 09.02.2023 року та свідоцтвом про смерть [PERSON] від 28.02.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельних ділянок та житлового будинку, що розташовані у [ADDRESS] . Вказану спадщину [PERSON] прийняв після смерті матері [PERSON] , однак не оформив відповідним чином. З Витягу зі Спадкового реєстру від 23.08.2023 року встановлено, що спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні. Позивачка по справі являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги щодо майна померлого [PERSON] , оскільки являється єдиною дочкою померлого. 13.06.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Дурицького А.П. для подачі заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , однак їй було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій з огляду на те, що законом визначено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, а позивач не подавши у визначений строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька, пропустила вказаний строк (а.с. 20). Як зазначила позивач та що приймається судом, що основною причиною та обставиною пропуску строку звернення до нотаріуса стало те, що її батько [PERSON] помер раптово у м. Києві, його труп був виявлений 05.12.2021 року і до 08.02.2023 року він був облікований у бюро СМЕ та органах поліції як невпізнаний труп. Таким чином починаючи від дати смерті батька ( [INFO] ) позивач не мала відомостей про його смерть, а так само і не мала законних підстав та можливості протягом 6 місяців з дня його смерті звернутися із заявою про прийняття спадщини. Отримавши 28.02.2023 року свідоцтво про смерть батька, позивач звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Таким чином, суд приймає доводи позивача, що вона мала намір і намагалася прийняти спадщину і вчиняла для цього певні початкові дії, однак всі вищевказані обставини у сукупності і стали об`єктивною причиною пропуску визначених законом строків. Тому строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. У відповідності із положеннями ст.ст. 1216 - 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, при цьому часом відкриття спадщини є день смерті цієї особи. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 - 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається особисто, при цьому така заява має бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви. При цьому судовою практикою визначено ряд факторів, які впливають на віднесення причини до категорії поважних, зокрема - коли пройшов незначний час з моменту закінчення строку та звернення до суду, тривала хвороба суб`єкта правовідносин, а також ряд інших обставин, що стали перешкодою для вчасного звернення до нотаріальної контори. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] , пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Інших спадкоємців, які би прийняли спадщину судом не встановлено. Судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved