Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В позові вказано, що сторони зареєстрували шлюб 04 січня 1979 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №8. В шлюбі народились двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні інтереси та погляди на сімейні взаємовідносини, шлюб та сім`ю. У сторін часто виникали різного роду сварки, вони не були здатні спільно вирішувати проблеми, які виникали у сім`ї, не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З 2018 року сторони проживають окремо, за час окремого проживання в позивачки з`явився інший чоловік. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна немає, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] просила залишити проживати із нею. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримувала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував, згідний на розірвання шлюбу, не заперечував щодо проживання дочки з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 04 січня 1997 року, про що було складено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції відповідний актовий запис № 8, що підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім"я [PERSON] , яка народилася [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім"я [PERSON] , який народився [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO] на даний час досягла чотирнадцяти років, а відтак з цього часу втратила статус малолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання необхідно відмовити. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial