Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

01 вересня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулась [PERSON] до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на частку\~земельної ділянки,\~що перебуває\~у спільній\~сумісній власності, визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи наступним. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0588 га, розташована за адресою [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310900000:50:059:0174, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, спадщину після нього прийняла [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. У видачі свідоцтва про право власності на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю, [PERSON] відмовлено. Нотаріус обґрунтував відмову тим, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не зазначені (не виділені), що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на частку у вказаному нерухомому майні. Позивач просила визначити, що частки [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищезазначену земельну ділянку становлять у кожного по 1/2, визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, розташовану по [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310900000:50:059:0174. [PERSON] та її представник адвокат Сидоренко Ю.В. в судове засідання не з`явились, представник надав заяву про проведення судового засідання у їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] представник підтримав, просив їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0588 га, розташована за адресою [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310900000:50:059:0174, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіку [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 659505 від 05 серпня 2010 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-000155389202 від 07 серпня 2023 року, свідоцтвом про одруження (а.с. 4-8). [INFO] помер [PERSON] , спадщину після його смерті прийняла [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , автомобіль марки «DACIA» (а.с. 46-49). 01 серпня 2023 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій він зазначив, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0588 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310900000:50:059:0174, не зазначені (не виділені), що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на частку у вказаному нерухомому майні. Даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи та постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. (а.с. 9, 22-51). Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368, ст. 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Отже, частки [PERSON] та [PERSON] у праві власності на земельну ділянку становлять по 1/2, оскільки домовленість між ними відсутня. Згідно з вимогами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст. 1218, ч. 1 ст.1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відтак позивач успадкувала після смерті чоловіка 1/2 частки вищезазначеної земельної ділянки. Оскільки позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved