Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Маріна Алла Степанівна, [PERSON] , про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок [ADDRESS] . Згідно даного договору, покупець зобов`язувався до 26.06.2006 року оплатити суму коштів за куплений будинок. Оскільки [PERSON] кошти за придбаний будинок так і не повернув, то позивач змушена була звернутись до Рахівського районного суду Закарпатської області для захисту своїх прав. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області у справі №2-592/2006 від 05.09.2006 року позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , треті особи КП «Рахівське БТІ», приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. про визнання договору купівлі- продажу недійсним та визнання права власності на будинок було задоволено в повному обсязі та рішення набрало законної сили. На підставі рішення суду 29.09.2006 року було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] по частини за кожним. Однак [PERSON] помер [INFO] . При зверненні до приватного нотаріусу Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. для оформлення спадщини позивачу стало відомо, що на вищевказаний житловий будинок 29.06.2006 року накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке зареєстровано за №3393991. Підставою обтяження став договір іпотеки ВЕА№072032, ВЕА№072033 від 29.06.2006 року, укладений між Приватбанком та [PERSON] . Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №321190825 від 26.01.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. 29.06.2006 року накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, позивач просить зняти заборону з нерухомого майна, а саме з вищезазначеного житлового будинку та здійснити всі необхідні дії по припиненню обтяження. Позивач [PERSON] , про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином, шляхом вручення судового виклику про що свідчить інформація з трекінгу відправлень Укрпошти. У судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~шляхом надсилання\~електронного повідомлення\~про виклик\~в системі\~«Електронний суд».\~Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~натомість від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~надійшло клопотання\~про відкладення\~розгляду справи\~у зв`язку\~з участю\~у іншому\~судовому засіданні.\~Суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що згідно\~із п.2\~ч.2\~ст.223\~ЦПК України,\~суд відкладає\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні в\~межах встановленого\~цим Кодексом\~строку у\~разі першої\~неявки в\~судове засідання\~учасника справи,\~якого повідомлено\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~якщо він\~повідомив про\~причини неявки,\~які судом\~визнано поважними.\~Однак,\~оскільки це\~вже третє\~клопотання представника\~відповідача про\~відкладення розгляду\~справи, тому суд розглядає справу за відсутності представника відповідача. Крім того, представником відповідача 22.05.2023 року було надано відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Відповідно до укладеного договору №MKRWGK00000103 від 29.06.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 107500 гривень на термін до 28.06.2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 29.06.2006 року укладали договір іпотеки, згідно з яким іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 203,77 кв.м, житловою площею 107.98 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з вищенаведеним представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Маріна А.С., про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання повідомлення на виклик на номер телефону вказаний у матеріалах справи, у судове засідання не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи про свою обов`язкову участь також не подала. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся як шляхом надсилання повідомлення про виклик на адресу, вказану у матеріалах справи, так і шляхом публікації оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, встановив наступні обставини справи. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2006 року (справа №2-592/2006) позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , треті особи КП «Рахівське БТІ», приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на будинок задоволено, визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, цей же будинок [ADDRESS] на підставі рішення суду належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно ж відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі договору іпотеки ВЕА№072032, ВЕА№072033 від 29.06.2006 року приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. 29.06.2006 року накладено обтяження у виді заборони на вищезазначений житловий будинок. Відповідно до копії кредитного договору №MKRWGK00000103 від 29.06.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , останній отримав 75\~000 гривень кредит на покупку житла та 32500 гривень на сплату страхових платежів на термін до 28.06.2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклав з [PERSON] договір іпотеки від 29.06.2006 року, згідно з яким [PERSON] передав в заставу житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.03.2019 року виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON] помер [INFO] . Вирішуючи заявлені [PERSON] позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.\~17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється\~у разі припинення\~основного зобов`язання\~або закінчення\~строку дії\~іпотечного договору; реалізації\~предмета іпотеки\~відповідно до\~цього Закону; набуття\~іпотекодержателем права\~власності (спеціального\~майнового права)\~на предмет\~іпотеки; визнання\~іпотечного договору\~недійсним; знищення\~(втрати)\~переданої в\~іпотеку будівлі\~(споруди),\~якщо іпотекодавець\~не відновив\~її.\~Якщо предметом\~іпотечного договору\~є земельна\~ділянка і\~розташована на\~ній будівля\~(споруда),\~в разі\~знищення (втрати)\~будівлі (споруди)\~іпотека земельної\~ділянки не\~припиняється; з\~інших підстав,\~передбачених цим\~Законом. Наступні\~іпотеки припиняються\~внаслідок звернення\~стягнення за\~попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. \~ \~ \~Як вбачається\~з наведених\~вище доказів,\~між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір кредиту, з метою забезпечення якого укладено договір іпотеки, предметом якого став житловий будинок [ADDRESS] . В той же час, згідно рішення суду, договір купівлі-продажу вказаного будинку визнано недійсним, право власності на будинок визнано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Оскільки жодних правовідносин між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виникало, жодних договорів, в тому числі кредиту та іпотеки, між ними укладено не було, то і жодних зобов`язань у позивача перед відповідачем не може виникати. Таким чином, обтяження, накладене на майно позивача, порушує її право власності. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Отже, з аналізу зазначених вище доказів та процитованого чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків, що між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не укладалося жодного договору, у позивача не виникало жодних зобов`язань перед відповідачем, і відповідно, як наслідок не може виникати жодних обмежень (обтяжень). У зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід зняти заборону з частини нерухомого майна (будинку [ADDRESS] ), яка була накладена на підставі договору іпотеки. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З аналізу вказаної статті вбачається, що за захистом свого порушеного, невизнаного та оспорюваного права може звертатись саме власник майна. А отже, що стосується іншої частини нерухомого майна, то слід зазначити наступне. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , якому належала частини власності на вказаний будинок, помер. Жодних доказів, про оформлення спадщини [PERSON] чи доказів, що [PERSON] вступила в право володіння цим майном, не надано, тобто не надано доказів, що вона є власником вищезазначеної половини майна. А тому, в частині зняття заборони з іншої половини нерухомого майна слід відмовити. У позовній заяві не ставилось питання щодо вирішення судових витрат, тому суд вважає за необхідне залишити такі за позивачем [PERSON] . Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial