Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

30 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбне життя між ними не склалося, із серпня 2023 року вони проживають окремо. Дитина поживає разом з нею, усі обов`язки щодо утримання сина вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30\~серпня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 жовтня 2023 року. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково та просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від його доходу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 51 (а.с. 2). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач (а.с. 3). За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено частиною 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як передбачено частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Разом з тим, на думку суду, позивач не надала належних і допустимих доказів для обґрунтування заявленого нею до стягнення розміру аліментів на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та необхідність стягнення аліментів саме у такому розмірі. Суд також зауважує, що позивачка має рівний з відповідачем обов`язок в утриманні їх спільної з відповідачем дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 30 серпня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини, не порушуючи права відповідача та інших осіб. При цьому, суд приймає до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов задоволено на 50 % (1/4 * 100 % / 1/2), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536 грн 80 коп. (2684\~грн * 0,4 / 50\~%), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial