Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У лютому 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 05 червня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого за установчими документами є АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] [PERSON] помер. За життя позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 82 290,84 грн., яка складається з: 647,08 грн. заборгованість за тілом кредиту (в тому числі й за простроченим тілом кредиту); 1 324,14 грн. заборгованості за простроченими відсотками та пені в розмірі 80\~319,62 грн. Спадкоємцем, який прийняв спадщину у зв`язку з тим, що проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини є відповідач [PERSON] . На виконання вимог частини другої статті 1281 Цивільного кодексу України, 22 вересня 2021 року банк направив претензію кредитора спадкодавця до Балаклійської державної нотаріальної контори, 11\~жовтня 2021 року позивачем було отримано відповідь нотаріуса у якій зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена на підставі претензії кредитора, із заявами про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Крім того, 25 жовтня 2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, проте остання залишилась без реагування, заборгованість не погашено. У зв`язку із вищезазначеним, приймаючи до уваги, що до складу спадщини увійшли в тому числі і кредитні зобов`язання померлого, позивач звернувся на адресу суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 червня 2012 року в розмірі 82 290,84 грн. і вирішити питання стосовно судових витрат. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 16 травня 2023 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяв, відповідно до змісту якого останній заперечує проти доводів позивача, викладених у позовній заяві, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, зазначаючи при цьому про те, що йому було відомо про наявність в його сина з АТ КБ "ПриватБанк" кредитних правовідносин. [INFO] його син [PERSON] помер, він повідомив позивача про смерть сина [INFO] , подавши копію відповідного свідоцтва про смерть. Станом на 31 жовтня 2018\~року заборгованість за кредитним договором становила 14 524,49 грн., однак відповідно до претензії кредитора така сума заборгованості станом на 19 жовтня 2021 року становила 82\~290,84 грн., тобто збільшилась порівняно із заборгованістю, яка існувала на момент смерті позичальника на 67 766,35 грн. Таким чином є незрозумілим на підставі чого банком було донараховано суму боргу за пенею вже після наявності інформації про настання смерті позичальника. Окремо зазначає про порушення кредитором шестимісячних строків звернення із вимогою кредитора спадкодавця до спадкоємців, передбачених ст. 1281 ЦК України, оскільки позивачеві стало відомо про настання смерті [PERSON] [INFO] , а з вимогою останній звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори тільки 21 вересня 2021 року, крім того за повідомленою нотаріусом інформацією спадкоємці, які прийняли спадщину, або які відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутні. Відповіді на відзив на позовну заяву не надходило. 22 лютого 2023 року на адресу суну надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді від 23 лютого 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме належним чином засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] та інформації про склад сім`ї та зареєстрованих осіб. У задоволенні клопотання позивача про огляд веб-сайту було відмовлено та установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, а також відповіді на відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03 липня 2023 року було повернуто заявникові без розгляду клопотання, подане від імені представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року було відмовлено представникові позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів. У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 05 червня 2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") з метою отримання банківських послуг кредиту. Кредитний договір складають заява, підписана [PERSON] , Умови надання і Правила банківських послуг та Тарифи Банку. Розмір кредиту в перелічених документах не зазначений. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Суд ураховує, що до позовної заяви позивачем долучено розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 червня 2012 року, яка утворилась станом на 31 жовтня 2018 року та складала 96 815,33 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 647,08 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 90 468,25 грн.; пені в розмірі 5 700,00 грн. Сума перерахунку склала 14 524,49 грн. З цього ж розрахунку вбачається, що 10 жовтня 2018 року позивачеві стало відомо про смерть клієнта [PERSON] , яка настала [INFO] . Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 червня 2012 року, станом на 28 листопада 2021 року, остання становить 82 290,84 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту (в тому числі й за простроченим тілом кредиту) в розмірі 647,08 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 1 324,14 грн.; пені в розмірі 80 319,62 грн. Суд критично відноситься до зазначеного розрахунку заборгованості в частині розміру та правової природи складових заборгованості. Судом установлено, що 22 вересня 2021 рок ПАТ КБ "ПриватБанк"порядку, визначеному ст. 1281 ЦК України, направило претензію кредитора спадкодавця до Балаклійської державної нотаріальної контори, у відповідь на яку нотаріусом позивачеві було повідомлено, що ніхто із спадкоємців з будь-якими заявами (про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину) не звертався, при зверненні спадкоємців після смерті [PERSON] претензію буде доведено до їх відома. Крім того, 25 жовтня 2021 року позивач звернувся на адресу відповідача [PERSON] із листом-претензією щодо погашення заборгованості спадкоємцем позичальника. З копії спадкової справи № 270/2021, заведеної Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області та наданої у відповідь на запит суду, вбачається, що спадкову справу після смерті [PERSON] заведено на підставі претензії кредитора. Матеріали спадкової справи не містять будь-якої інформації щодо наявності спадкоємців,які на момент смерті спадкодавця проживали разом із ним, та/або які в установлений законом строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що померлий [PERSON] з 21 квітня 2004 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить надана в засвідченій представником позивача копія паспорта громадянина України. Матеріали справи не містять будь-яких доказів реєстрації місця проживання спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області, наданої у відповідь на запит суду, за вищезазначеною адресою станом на 05 серпня 2018 року була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує наступне. Відповідно до\~статті 1281\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги,\~та/або\~якщо вони\~спадкують майно,\~обтяжене правами\~третіх осіб. Кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про прийняття\~спадщини або\~про одержання\~спадкоємцем свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Згідно з\~ст.\~1282\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги\~кредитора спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити шляхом\~одноразового платежу,\~якщо домовленістю\~між спадкоємцями\~та кредитором\~інше не\~встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про звернення стягнення на майно. За таких обставин, ураховуючи відсутність доказів прийняття відповідачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та оформлення ним своїх спадкових прав, приймаючи до уваги, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч.\~2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed