Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: визнати право власності [PERSON] на частину двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] у спільний сумісній власності подружжя; стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 2\~681,31 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представником позивача зазначено наступне. Його довіритель, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 червня 2018 року, про що складено актовий запис №215. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] . [INFO] . Водночас, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також у зв`язку із бойовими діями поблизу м. Кривий Ріг, [PERSON] та її син [PERSON] , були вимушені виїхати на територію Республіки Польщі, де наразі вони проживають разом за адресою: [ADDRESS] . За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набули у власність нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для набуття права власності на квартиру став договір купівлі-продажу від 12 січня 2021 року, посвідчений державним нотаріусом Ситнік Оксаною Олександрівною Третьої криворізької державної нотаріальної контори Криворізького районного нотаріального округу. Тобто, квартира набута подружжям [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі, проте документи оформлені виключно на чоловік. [PERSON] у цілій частці. Наразі подружжя фактично припинило спільне проживання, хоча позовної заяви про розірвання шлюбу станом на момент подачі цього позову не подано. Водночас, у зв`язку із невиконанням батьківського обов`язку [PERSON] щодо утримання їх спільної дитини, [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. При цьому, їх сину [PERSON] поставлено діагноз «Затримка психічного розвитку, загальне недорозвинення 1 рівня, моторна алалія», у зв`язку із чим дитина потребує підвищеної уваги та догляду, що підтверджується копією відповідної характеристики. Таким чином, [PERSON] має побоювання, що після можливої подачі заяви про розірвання шлюб її чоловік. [PERSON] , буде вживати заходів щодо відчуження вказаного нерухомого майна, оскільки воно оформлене лише за ним. Як наслідок, вони із сином можуть втратити право на єдине житло на території України. Відтак, позивачка вважає за необхідне поділити вказану квартиру у судовому порядку, оскільки, враховуючи характер її чоловіка, він не має наміру ділити її добровільно, оскільки раніше в усній формі відмовлявся це робити. Тому, позивачка звертається із цим позовом до суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми. хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи презумпцію рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, позивачка вважає, що має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної двокімнатної квартири. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подав клопотання, згідно якого просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved