Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

16 серпня 2023 року позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розділити спільне майно подружжя, а саме визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та визнати за відповідачем право власності на автомобіль, вантажний спеціалізований фургон марки Mercedes Benz Vario 614D, 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , та на легковий автомобіль марки Wolkswagen Caddy, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 30 серпня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 305. Сторони проживали разом до початку липня 2023 року, на даний час шлюб ще не розірвано, але справа про його розірвання на даний час слухається у суді. Будинок був придбаний за спільні кошти 05.06.2006 року, тобто під час шлюбу. Автомобілі були придбані 15.01.2021 року також за спільні кошти під час шлюбу. З урахуванням вимог ст. 60 СК України, зазначене вище майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного майна, набутого за час проживання у шлюбі, не досягнуто, позивач звернулася із даним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі. Представник відповідача, адвокат Бабкова О.С., надала заяву з проханням слухати справу у її та відповідача відсутність, позов визнають у повному обсязі. Судові витрати просили розподілити порівну між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Сторони дійсно перебувають у шлюбі з 30.08.2005 року. У матеріалах справи є документальні підтвердження належності сторонам житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині кожному на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.06.2006 року. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачу належить вантажний спеціалізований фургон марки Mercedes Benz Vario 614D, 1999 року випуску, зареєстрований за ним 15.01.2021 року та легковий автомобіль марки Wolkswagen Caddy, 2007 року випуску, зареєстрований за ним 05.02.2015 року. В силу ст. 60 СК України все майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Згідно п. 24. тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Відповідач не заперечував придбання вказаного у позові майна під час шлюбу. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного домоволодіння, набутого за час проживання у шлюбі, не досягнуто, вважаю за доцільне здійснити поділ вище вказаного майна у порядку запропонованому позивачем, з чим погодився і відповідач. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину витрат по сплаті судового збору в сумі 1469 грн.

Outcome: approved