Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивачкою, 28.07.2023 року, подано до суду вказаний позов. Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 25 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1535. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Спору про місце проживання дитини, поділ майна немає. Відповідачем, 02.10.2023 року, до початку розгляд справи по суті, до початку першого судового засідання, подано заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити, провести розгляд справи за його відсутності, зазначав, що стосунки не підтримують з березня 2022 року, з того ж часу не ведеться спільне господарство, дитина проживає із позивачкою, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір`ю, питання утримання дитини вирішено добровільно. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1535. Оригінал свідоцтва про укладення шлюбу долучений до матеріалів справи. Дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою, спору про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін не має, донька залишається проживати із позивачкою, питання її утримання вирішено добровільно. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з березня 2022 року та носять формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає. Згідно ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням подання відповідачем заяви про визнання позову до початку першого судового засідання, 02.10.2023 року, суд вважає що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого судового збору, друга частина підлягає поверненню позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved