Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

16.06.2023 року представник ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернувся до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в сумі 2466 грн. 80 коп. та витрат по сплаті судового збору 2 684 грн 00 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка є абонентом ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія", на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] встановлених тарифів. 11.05.2023 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено судовий наказ по справі № 484/2254/23/23, провадження № 2-н/484/595/23 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 2129 грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору на суму 268 грн. 40 коп. 01.06.2023 року вказаний судовий наказ було скасовано за заявою [PERSON] , яка вказує, що нарахування заборгованості за електроенергію є непавомірним. Позивач стверджує, що [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на неї відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , але з незрозумілих причин не оплачує використану електричну енергію, що за період з 01.04.2022 р. по 31.05.2023 р. складає 2466 грн. 80 коп., у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 04.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження , справу призначено до розгляду по суті. В подальшому, 04.08.2023 року представник позивача уточнила позовні вимоги в частині суми заборгованості, а саме просила стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2023 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 2577 грн. 92 коп. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та слухати справу у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив на позов не надавала. Судом встановлено, що між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір). На ім`я відповідачки [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з особового рахунку. Отже, відповідачка є споживачем ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія". Відповідно до п. 2.1. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Також доказом того, що між Заявником та Боржником відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у боржника особового рахунку. Відповідно до Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюється за рахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Із ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа № 484/2254/23) від 01.06.2023 року вбачається, що судовий наказ № 484/2254/23, провадження № 2-н/484/595/23 відповідно до якого з [PERSON] повинна сплатити на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" заборгованість за спожиту елетричну енергію у розмірі 2129 грн. 84 коп. (період з 01.05.2022 року по 31.03.2023 року) - скасовано за заявою боржника [PERSON] , яка заперечує заборгованість. Заборгованість за спожиту послугу електропостачання по особовому рахунку № [NUMBER] підтверджується довідкою від 09.06.2023 року та становить станом 09.06.2023 р. 2466 грн. 80 коп. Відповідачка добровільно не сплачує за спожиту електричну енергію. На спростування суми заборгованості відповідачка жодного доказу не надала. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювалися відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Відповідно до Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Відповідно до ч.1ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст. 612 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що відповідачкою порушено зобов`язання щодо сплати за спожиту електричну енергію, у зав`язку із чим утворилась заборгованість. Статтею 12 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК Українивизначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогокодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2 466 грн. 80 коп. Що стосується заяви представника позивача щодо уточнення позовних вимог, а саме остання просила стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 2577 грн. 92 коп., то суд не бере її до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого судового засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставіст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved