Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] 10 травня 2023 року звернувся в суд із позовом до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача адвокат Бобак О.Б. 29 червня 2023 року подала до суд заяву, в порядку 49 ЦПК України, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0080361, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585, зареєстрованого за № 361 від 2 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] та визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 1,01 умовних кадастрових гектарах, на території с. Верхівці Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0080361, виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованого за № 361 від 2 жовтня 1996 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] в с. Верхівці помер [PERSON] . Спадкове майно на яке відкрилась спадщина, становить лише право на земельну частку (пай), розміром 1,01 ум. кад. га, право на яку спадкодавець набув в порядку спадкування майна своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті котрої він прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Оскільки, [PERSON] заповіту не склав, то спадкування його майна здійснюється за законом. Він не був одружений, не мав дітей і крім позивачки, його сестри, інших спадкоємців за законом немає. Позивачка звернулася в Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак нотаріус листом повідомив позивачку про те, що відсутність оригінал сертифікату за земельну частку (пай), що є підставою для не видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). У зв`язку із вище наведеним, позивачка просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0080361, виданого на ім`я [PERSON] , та визнати за нею, в порядку спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 1,01 умовних кадастрових гектарах. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано з Самбірської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 25). За повідомленням Самбірської державної нотаріальної контори від 2 червня 2023 року за № 977/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (а.с. 31). Ухвалою суду від 4 липня 2023 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про прийняття спадщини, яка подана до суду представником позивача адвокатом Бобак О.Б. 29 червня 2023 року та підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду (а.с. 52). У судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, не прибула, представник позивача адвокат Бобак О.Б. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили позов задовольнити (а.с. 56). Відповідач Бісковицька сільська рада Самбірського району Львівської області, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглянути без їхньої участі (а.с. 35). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Верхівці помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим повторно 28 жовтня 2020 року, (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 1,01 ум. кад. га, право на яку спадкодавець набув в порядку спадкування майна своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті котрої він прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради № 79 від 28 лютого 2023 року, відомо, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті був один зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). [PERSON] заповіту не склав. Спадкування його майна здійснюється за законом. Із витягу з актового запису про народження [PERSON] , народженого [INFO] , № [NUMBER] від 24 березня 2023 року, відомо, що його батьками були: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Із свідоцтва про народження позивачки, серія [NUMBER] , відомо, що матір`ю, [PERSON] , народженої [INFO] , були: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Із свідоцтва про одруження позивачки, серія [NUMBER] від 26 червня 1970 року відомо, що після реєстрації шлюбу 26 червня 1970 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] , померла [INFO] в с. Верхівці Самбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , виданим повторно 28 жовтня 2020 року, (а.с. 11). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради № 78 від 28 лютого 2023 року, відомо, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із сином, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , відповідно до вимог положення ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли до 1 січня 2004 року, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном своєї матері і тим самим прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] на день смерті мала право на земельну частку (пай), розміром 1,01 ум.кад.га., на території с. Верхівці Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату, серії ЛВ № 0080361, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585, зареєстрованого за № 361 від 2 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] , що підтверджується витягом з книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) на території Самбірського району Львівської області (колишня Верховецька сільська рада) від 20 березня 2023 року (а.с. 14) та витягом з розпорядження голови Самбірської РДА № 585 від 24 вересня 1996 року (а.с. 15). Оригінал сертифікату на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0080361, втрачено про що в газеті «Голос Самбірсщини» від 31 березня 2023 року подано відповідне оголошення (а.с. 16). Із довідки виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради № 194 від 30 березня 2023 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , і [PERSON] , на ім`я якої розпорядженням голови Самбірської РДА від 24 вересня 1996 року № 585 була виділена земельна частка (пай), є однією і тією ж особою, іншої особи з а прізвищем [PERSON] на території с. Верхівці немає (а.с. 13). Із листа державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори № 383 від 9 березня 2023 року позивачку повідомлено про те, що відсутність оригіналу сертифікату за земельну частку (пай) є підставою для не видачі їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) (а.с. 7). Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз наданих позивачкою доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі [PERSON] сертифікату, серії ЛВ № 0080361, на земельну частку (пай), розміром 1,01 ум. кад. га, на території с. Верхівці Самбірського району Львівської області, було допущено помилку в написанні по прізвища власника, невірно зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». За встановлених обставин, встановлення факту належності сертифікату померлій [PERSON] породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав позивачки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Позивачка наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в даний документ. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що необхідно встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0080361, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585, зареєстрованого за № 361 від 2 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] . За загальними положеннями спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно частини 3 статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до приписів статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як встановлено судом, позивачка та [PERSON] є рідними братом та сестрою, що підтверджується наданими позивачкою копіями свідоцтв про їх народження. На теперішній час позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні. Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , оскільки відсутній оригінал сертифікату за земельну частку (пай), що є підставою для не видачі їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Таким чином на теперішній час позивачка позбавлена права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Нормами статті 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. У рішеннях\~Європейського суду\~з прав\~людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою. Судом не встановлені обставини, які б в даному випадку обґрунтовували втручання держави у право на спадкове майно [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1079 грн. 60 коп. (а.с. 5) та 536 грн. 80 коп. (а.с. 39). Позивачка при зверненні до суду не просила відшкодувати їй понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved