Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він [PERSON] є власником житлового будинку, з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу посвідченого Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за №1494 від 09.08.1990 року, зареєстрованого 29.08.1990 року Синельниківським БТІ В червні 2023 року позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг із заявою щодо реєстрації в будинку за вищевказаною адресою свого онука, але йому було відмовлено у зв`язку з наявністю заборони на нерухоме майно. Державним реєстратором було надано позивачу Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої за адресою: [ADDRESS] накладено заборону на нерухоме майно № 4119983 від 27.11.2006 року реєстратором: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення Синельниківської ПМК 5 від 17.04.1967 року, власник: [PERSON] . З метою з`ясування обставин, позивач звернувшись до відповідача, отримав копію Повідомлення про видачу позики [PERSON] в розмірі 700 карбованців строком на 5 років на будівництво житлового будинку та копію заборони. Звернувшись до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в скасуванні заборони на нерухоме майно, оскільки потрібна заява підписана [PERSON] , але на теперішній час місцезнаходження останнього невідомо. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19 липня 2023 року Синельниківська пересувна механізована колона № 5 припинила свою діяльність, інформація про юридичну особу в реєстрі відсутня. В зв`язку з наявною забороною на відчуження нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном, а саме зареєструвати/прописати свого онука в будинку. Отже право позивача, як власника нерухомого майна, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном порушено, а єдиним шляхом для захисту його прав є звернення до суду з вимогою про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, зняти заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою; [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 4119983 від 27.11.2006 року, на підставі повідомлення Синельниківського ПМК №5 від 17 квітня 1967 року, реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора. Представник позивача до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. у судове засідання не з`явилася, але матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі. Проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Відповідно до копії договору купівлі продажу посвідченого Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за №1494 від 09.08.1990 року, зареєстрованого 29.08.1990 року Синельниківським БТІ, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою з КП «Новомосковське МБТІ`ДОР» за № 552 від 14.07.2023 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 10.07.2023 року, вбачається, що на будинок [ADDRESS] , власником якого зазначено « [PERSON] », накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення Синельниківської ПМК 5 від 17.04.1967 року. Відповідно до повідомлення про видачу позики від 17 квітня 1967 року [PERSON] Синельниківським ПМК 5 надано позику у сумі 700 карбованців строком на 5 років на будівництво житлового будинку, відведеному в [ADDRESS] на підставі довідки від 10.08.1966 року виданої Синельниківською міською радою. Надана суду копія Заборони від 17 квітня 1967 року свідчить про накладення нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори на будівлю [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , заборони на відчуження нерухомого майна до погашення позики. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19 липня 2023 року Синельниківська пересувна механізована колона № 5 припинила свою діяльність, інформація про юридичну особу в реєстрі відсутня. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на яке відносно попереднього власника-позичальника [PERSON] , було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає йому у реалізації належних йому прав. На час вирішення спору судом не отримано відомостей про існування будь-яких вимог, заснованих на зобов`язанні, забезпеченим забороною відчуження майна до [PERSON] , як боржника, а також до позивача, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності [PERSON] . З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони відчуження належного [PERSON] майна, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved