Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем є батьками їхнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між ними, син залишився проживати з нею, а відповідач сплачує на його утримання аліменти. Однак, закінчивши навчання в загальноосвітній школі, син у вересні 2022 року вступив на контрактну форму навчання до Хмельницького національного університету на денну форму навчання. Відповідно до п. 5 Договору про надання платної освітньої послуги № 121577 від 19 вересня 2022 року, укладеним між нею та навчальним закладом, визначено вартість платної освітньої послуги їхнього сина в 2022-2023 навчальному році в сумі 26 500 грн. за рік. Вказана сума сплачена нею одноособово. Крім того сину для проживання надано гуртожиток, за проживання в якому нею сплачено кошти в сумі 8 000 грн. Всього нею сплачено додаткових витрат на суму 34 712,50 грн. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідач добровільно частину вказаних витрат їй не повернув, а тому вона просить стягнути з нього 17 356,25 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій вимоги позовної заяви підтримала, просила її задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав повінстю, просить справу розглядати за його відсутності. Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Неповнолітній [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті на денній формі навчання. Відповідно до п. 5 Договору про надання платної освітньої послуги № 121577 від 19 вересня 2022 року, укладеним між [PERSON] та навчальним закладом, визначено вартість платної освітньої послуги [PERSON] в 2022-2023 навчальному році в сумі 26 500 грн. за рік. Відповідно до квитанцій від 01 вересня 2022 року та 18 січня 2023 року [PERSON] сплатила 26 500 грн. за навчання, а також квитанції від 02 вересня 2022 року нею сплачено 8000 грн. за гуртожиток. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову та відсутність у суду сумнівів щодо добровільності його позиції, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути половину понесених нею витрат на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 17 356 грн. 25 коп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved