Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, який мешкає з позивачем, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, нею не цікавиться та навіть не знає як виглядає дитина. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, до участі в справі залучений Орган опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та зобов`язано останнього надати висновок щодо заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позов не надав. Орган опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області надав висновок від 21 серпня 2023 року, відповідно до якого вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування підтримав висновок від 21 серпня 2023 року. Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки, показала, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, нею не цікавиться, вона востаннє бачила відповідача, коли народився [PERSON] . Дитина про нього ніколи не згадує, нічого не розповідає, його не знає. Допитана як свідок [PERSON] показала, що її дитина є однокласником [PERSON] , останнім опікується позивачка та її чоловік [PERSON] , відповідач проживає окремо та ніякої участі у вихованні дитини не бере. Свідок [PERSON] , яка є дружиною брата позивачки, показала, що востаннє бачила відповідача як [PERSON] було 4 місяці, відповідач усунувся від виховання дитини, байдуже ставиться до своїх обов`язків, сина не відвідує, з ним не спілкується, дитина взагалі його не знає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2016 року (а.с.10). Дитина мешкає спільно з матір`ю за місцем реєстрації останньої, що підтверджується довідкою Носковецького старостинського округу Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 07 квітня 2023 року №274. За даними ЄРСР, який є в загальному доступі, рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року в справі №130/1682/18 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до [INFO] та припинено стягнення аліментів з з [PERSON] за виконавчим листом виданим на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2015 року по справі №127/27159/14-ц. Стягнення аліментів проводиться за місцем роботи відповідача, що визнається позивачкою. Як слідує з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не бере участі у її вихованні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дитини є зокрема, інформація Носковецького закладу дошкільної освіти «Веселка» Станіславчицької сільської ради, який відвідував [PERSON] , про те, що зі слів працівників дитячого садка батько [PERSON] - [PERSON] дитиною не цікавиться, батьківські збори не відвідував (лист від 14 квітня 2023 року №5). За інформацією Носковецького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, в якому навчається [PERSON] , навчанням учня завжди цікавиться мати, батько [PERSON] навчанням і шкільним життям сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, не телефонував, до школи не приходив (лист від 13 квітня 2023 року №49). За інформацією Жмеринського медичного центру ПМСД малолітній [PERSON] має певні захворювання, дитиною опікується мати, на профогляди та з приводу надання медичної допомоги звертається мати, батько [PERSON] до сімейного лікаря з дитиною для надання дитині медичної допомоги не звертався (лист від 13 квітня 2023 року №345/01-2). Підтверджують обставини нехтуванням батьком своїми обов`язками і допитані свідки. Відповідно до довідки Носковецького старостинського округу Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 07 квітня 2023 року №274 [PERSON] на території с.Носківці не зареєстрований, дитина [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, батько [PERSON] з дитиною не проживає з 2014 року. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 21 серпня 2023 року за №8, позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. За поясненнями дитини, думка якої з`ясовувалася судом, він батька не бачив, знає про нього лише з світлин, ніколи з ним не спілкувався, батько ним не цікавився, його не відвідує, не вітає з днем народження. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч.3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved