Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення суми боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.10.2018\~року позивач\~надав в\~борг відповідачу\~37800\~грн.\~(тридцять\~сім тисяч\~вісімсот грн.\~00\~кон.),\~що в\~перерахунок за\~офіційним курсом\~Національного банку\~України станом\~на 16.10.2018\~р.\~будо еквівалентно\~-\~1350\~(одна\~тисяча триста\~п`ятдесят)\~доларів США,\~прощо свідчить письмова розписка, у розписці був зазначений порядок повернення грошових коштів частками, а саме по 1000 (одна тисяча грн. 00 коп.) до 16.10.2020 року. З доданого графіку повернення боргу вбачається, що гроші кошти поверталися невчасно. а саме: 20.12.2018 р. - 600 грн. (шістсот грн. 00 коп.), 13.02.2019 р. - 1000 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) + 20 (двадцять ) доларів США, ??13.10.2020 р. -1000 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.), ??14.10.2020 р. - 800 грн. (вісімсот при.00 коп.), ??27.03.2021 р. - 4000 грн. (чотири тисячі грн.00 кон.), На 28.09.2021 р. сума остаточного борту складає - 29850 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) 15.03.2021\~р.\~позивачем на\~адресу [PERSON] \~була направлена\~Вимога щодо\~повернення боргу\~рекомендованим листом\~з описом\~вкладення,\~який був\~проігнорований.\~На сьогодні\~відповідач грошові\~коштипозивачу не повертає та ухиляється від добровільного виконання взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справ без її участі. У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 16.10.2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 37800 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот грн. 00 кон.). Грошові кошти брала у борг терміном до 16.10.2020 року. Написана та підписана розписка власноруч. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав розписку, складену відповідачем про те, що він отримав в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути у визначений строк та договір позики із заставним забезпеченням, укладений між сторонами, відповідно до якого відповідач отримав в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути у визначений строк. Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строки повернення грошей про що склали відповідну розписку та договір, зазначене підтверджує факти укладення договорів позики між ними та їх умови. Таким чином, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти, які мають виконуватись належним чином у встановлений строк, відповідно до умов договорів та вимог ЦК України. Як вбачається з пояснень позивача у визначений в розписці строк відповідач позику в повному обсязі не повернув, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини другої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved