Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису. У своїй заяві зазначила, що з 18 вересня 2010 року перебувала з [PERSON] у шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок втрати поваги, любові, довіри та дружби сім`я фактично зруйнувалася. Крім того, до чоловіка стали часто приходити незнайомі заявнику люди, які заходять до будинку, разом з ним розпивають спиртні напої, ведуть себе непристойно, створюючи загрозу її життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю її малолітнього сина, і все це відбувається на його очах. [PERSON] неодноразово особисто погрожував її життю та говорив, що сина будуть виховувати чужі люди. Він щоденно погрожує заявнику розправою, ображає її нецензурними словами, дуже голосно розмовляє по телефону, або сам з собою, при цьому весь час ображаючи та принижуючи її та сина. Заявник з сином сплять в прохідній кімнаті, так як дві інші непрохідні кімнати зайняв [PERSON] . Щоночі вони з сином не можуть спокійно спати, оскільки [PERSON] по декілька разів за ніч проходить через їхню кімнату, при цьому вчиняє сварку, нецензурно виражається, чим будить і лякає їх із сином. Дитина починає нервувати, плакати, і це відбувається постійно. Коли [PERSON] знаходиться в нетверезому стані, то починає ображати сина та не стримуючи себе у висловлюваннях, занижувати його самооцінку. Дитина постійно відчуває стрес та психоемоційне напруження. Вони не перебувають у шлюбних відносинах, але [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до заявника та їх малолітнього сина, [PERSON] . Зокрема, [INFO] [PERSON] , перебуваючи в нетверезому стані, ображав її нецензурною лайкою та погрожував її життю і здоров`ю. За даним фактом нею був здійснений виклик поліції. Інспектором СПДН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Коломійцем Б.В. було складено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , яким кривднику встановлена заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 12 год. 00 хв. 16.09.2023 до 12 год. 00 хв. 20.09.2023. З огляду на те, що [PERSON] постійно, протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство стосовно [PERSON] та малолітнього [PERSON] , що негативно відображається на його психоемоційному стані, а також зважаючи на те, що наявні ризики повторного вчинення домашнього насильства з боку її колишнього чоловіка по відношенню до неї та їхнього сина, заявник просила суд встановити обмежувальний припис стосовно [PERSON] терміном на 6 місяців, що полягає в обмеженні прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] ; обмеження спілкування з постраждалою дитиною, [PERSON] ; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] ; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб - [PERSON] , [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб, спілкуватися з ними; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та просила задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису. Представник заявника адвокат Нестеренко Н.М. заяву також підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні факти вчинення домашнього насильства по відношенню до [PERSON] чи їх малолітнього сина заперечив. Посилався на те, що це заявник вчиняє проти нього домашнє насильство. Обіцяв під час перебування за місцем їх з заявником проживання не вживати спиртні напої в подальшому. Крім того, повідомляв, що в належній йому квартирі умови проживання для нього як для особи з інвалідністю, відсутні. В задоволенні заяви просив відмовити. Представник заінтересованої особи адвокат Портянко Є.В. в судовому засіданні проти заяви заперечив. Вважає, що підстави для встановлення обмежувального припису відсутні. Звернув увагу суду на відсутність фактів притягнення [PERSON] судовими рішеннями до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. В задоволенні заяви просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши докази у справі, суд встановив наступне. Як встановлено судом, [PERSON] з 18 вересня 2010 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Шлюб розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року у справі №552/3731/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно [PERSON] , яке полягало у висловленні погроз розправою, приниженні заявника та дитини нецензурною лайкою, що спричинило заявнику та дитині моральних страждань. Той факт, що [PERSON] в нічний час доби будить заявника та дитину, ображає їх нецензурною лайкою, заважає нормальному відпочинку, суд також вважає проявом домашнього насильства, оскільки такі дії завдають їм шкоди. Факт вчинення [PERSON] дій, які є домашнім насильством, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, згідно термінового заборонного припису серії АА №444360, виданого 16 вересня 2023 року інспектором СДПН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Коломійцем Б.В. стосовно [PERSON] , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , яку він нецензурно ображав та погрожував, йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис видано на 5 діб з 12 год. 16 вересня 2023 року, та діє до 12 год. 20 вересня 2023 року (а.с. 50). Згідно форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16 вересня 2023 року, складеної інспектором СДПН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Крючковим В.В., постраждала особа - [PERSON] . Поліцейським визначено рівень небезпеки як середній (а.с. 51). Також суд бере до уваги відеозапис з боді-камери працівників поліції від 16 вересня 2023 року, на якому [PERSON] просить зафіксувати його звернення та говорить працівнику поліції: «Щоб когда я грохну її, мені було послабленіє» (а.с. 49, 56). Згідно рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 УПП в Полтавській області Рябухи О.М. від 27 вересня 2023 року в цей день о 16:48 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27 вересня 2023 року о 16:47 год. за адресою: [ADDRESS] колишній чоловік заявниці [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння погрожує заявниці. Прибувши на місце виклику встановлено факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру громадянином [PERSON] відносно [PERSON] в присутності неповнолітнього сина [PERSON] . Відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол серії ВАВ 211028 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Винесено ТЗП АА175898, АА175899 заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами (а.с. 73-74). Згідно рапорту поліцейського взводу 1 роти 3 УПП в Полтавській області Лукашук Е.В. від 27 вересня 2023 року в цей день о 21:08 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27 вересня 2023 року о 21:07 год. за адресою: [ADDRESS] колишній чоловік заявниці [PERSON] поводить себе агресивно. Прибувши на місце виклику встановлено факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру громадянином [PERSON] відносно [PERSON] в присутності неповнолітнього сина [PERSON] . Відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол серії ВАВ 211028 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Винесено ТЗП АА175898, АА175899 заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами (а.с. 73-76). Дослідженим судом відеозаписом, зробленим заявником в нічний час доби, підтверджується, що [PERSON] по відношенню до [PERSON] допускав висловлювання: «Мне для тебя …. достаточно одного малєнього удара і ти здохнеш. Понімаєш? Ти ж не знаєш… Ти думаєш я такий мягкий … Смотри , ти мене доведеш. Не дай Бог. Мнє терять нечего. Ну смотри…». При цьому висловлювання [PERSON] супроводжуються частим використанням ним ненормативних лайливих слів на адресу заявника. Також з даного відеозапису вбачається, що внаслідок сварки, що виникла мідж [PERSON] та [PERSON] прокинулася дитина та почала плакати (CD диск на а.с. 56). В розмові з поліцейським 16 вересня 2023 року [PERSON] також допустив вислови щодо заявника: «Я її припугнул трошки і она переписала обратно квартиру…» (а.с.56, флеш-накопичувач). В присутності педагога, без присутності заявника [PERSON] в судовому засіданні було заслухано малолітнього [PERSON] , який суду підтвердив, що батько ображає постійно маму, погрожує їй розправою. Мама його боїться. Дитина також висловлювала наміри захищати маму. Як підтверджується даними відеозапису, залученому до справи на флеш-носії (а.с. 56), в присутності працівників поліції після звернення [PERSON] до своєї малолітньої дитини хлопчик йому сказав: «А о третій годині ночі ти матом на нас не кричав?» Як вбачається з висновку психолога [PERSON] , 18 вересня 2023 року нею проведено діагностування за повторним зверненням від законного представника дитини (матері), [PERSON] . Уперше по психологічну допомогу [PERSON] - матір неповнолітнього [PERSON] ( [INFO] ) звернулася у травні 2023 з проханням поспілкуватися з її сином з метою виконати діагностування психоемоційного стану дитини, визначити її ставлення до родини й батьків, надати рекомендації щодо оптимальної організації режиму й характеру спілкування дитини з батьками та близькими. Але за період з травня по вересень 2023 якість стосунків у сім`ї значно погіршилася. Батько неповнолітнього [PERSON] все частіше й жорстокіше демонструє прояви домашнього психологічного насильства: нехтує інтересами сина, постійно вживає ненормативну лексику на адресу як сина, так і його матері, ображає, погрожує фізичною розправою, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Перелічені обставини викликають дуже напружений психоемоційний стан дитини, що вкрай негативно впливає на розвиток особистості хлопчика, деформує його уяву про себе, ускладнює спілкування з однолітками, викликає думки про засоби протистояння фізичній агресії батька. Тому матір підлітка повторно звернулася з проханням виконати діагностування актуального сприйняття неповнолітнім [PERSON] внутрішньо-сімейних відносин, виявити динаміку його психоемоційного стану та надати фахові рекомендації щодо шляхів забезпечення психологічного стану дитини в межах вікової норми. При цьому психологом щодо визначення динаміки психоемоційного стану дитини порівняно з травнем 2023 р. встановлено, що вона суттєво погіршується. Якщо на першій зустрічі у травні 2023 року хлопець із задоволенням розповідає про своїх домашніх тварин, особливо про кота Пушу та собаку Бучу, то зараз вектор його уваги перенесений на проблеми сім`ї. Дитина страждає від постійного п`янства батька, його погроз фізичної розправи як з самим хлопцем, так і його матір`ю. Не менш руйнівну дію на психологічний стан хлопця мають й прояви психологічного насильства з боку батька. Постійне вживання ненормативної лексики, образи, погрози, знущання над матір`ю на очах у сина, повне нехтування особистими межами кожного члена сім`ї, порушення правил сумісного мешкання викликає не тільки дуже велике психоемоційне напруження як неповнолітнього [PERSON] та його матері, але і є підставою для фізичного виснаження. Хлопчик скаржиться на хронічне недосипання, бо п`яний батько вночі гучно ходить по дому, не звертаючи уваги на потреби хлопця і його матері у спокої та повноцінному сні. Неповага до поведінки батька, яка відслідковувалася на першій зустрічі з хлопцем, переростає у відверту ненависть. [PERSON] входить в підлітковий вік, в якому важче контролювати свої поведінкові реакції й аналізувати можливі негативні наслідки. Бажання захистити матір і себе від знущань батька з віртуальних дій можуть дійти до реальних й зруйнувати хлопцеві життя. Дитина мріє про спокійне життя з матір`ю, яку він любить, поважає й жаліє. Зараз же ситуація у сім`ї для хлопця - джерело сталої загрози, в якому не можна розслаблятися й до якого не можна відноситься з довірою. Все постійно потрібно контролювати, бо у будь-яку мить середовище може раптово стати агресивним й небезпечним і не можна пропустити мить, коли потрібно захищатися від її проявів. Така життєва парадигма налаштовує дитину постійно бути у психоемоційному напруженні, що надалі може спровокувати розвиток психосоматичних розладів та захворювань. За результатами проведеного дослідження психологом надано рекомендації: беручи до уваги наявність в дитини негативної динаміки вагомого психоемоційного напруження, сприйняття батька як джерела постійної відвертої й прихованої агресії, особливо у стані алкогольного сп`яніння, доцільно розглядати питання про шляхи забезпечення хлопцю спілкування з батьком лише на умовах тверезого стану останнього й виключно за бажанням хлопця. На теперішній час для припинення руйнування психіки дитини та реабілітації її психоемоційного стану доцільно ставити питання про окреме мешкання батька від сина та його матері (а.с. 12-29). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для видачі щодо [PERSON] обмежувального припису, суд виходить з наступного. Відповідно до пунктів 3, 5-8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (надалі в тексті рішення - Закон №2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У частині другій статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII). Пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до частини другої та третьої статті 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Судом встановлено, що [PERSON] як колишній чоловік заявниці та батько малолітнього [PERSON] , 2011 року народження, входить до переліку осіб, передбаченого статтею 3 Закону № 2229-VIII. В судовому засіданні судом досліджено докази, якими підтверджується факт вчинення [PERSON] психологічного домашнього насильства стосовно [PERSON] та малолітнього [PERSON] у формі погроз розправою, агресивної поведінки, образ нецензурною лайкою. Тому суд прийшов до висновку, про наявність підстав для вставлення обмежувального припису щодо [PERSON] . Вирішуючи питання щодо заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, суд бере до уваги, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, за повідомленням учасників справи, є особою з інвалідністю. Але в межах домоволодіння він пересувається. Він керує автомобілем, що підтверджується його поясненнями та дослідженими судом відеозаписами. Крім будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] має інше житло: квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №347027391 від 19 вересня 2023 року (а.с. 52). Оскільки встановлено, що факти домашнього насильства мали місце за адресою спільного проживання заявника [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , факти психологічного насильства мали місце саме під час спільного проживання, суд вважає за необхідне встановити заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] . Крім того, зважаючи на відносини, що виникли між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з метою попередження подальшого застосування до постраждалих осіб психологічного насильства необхідно уникати випадків їх спілкування з кривдником, тому суд вважає обґрунтованою вимогу про встановлення заборони кривднику наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи [PERSON] , [PERSON] . Вимога щодо заборони наближатися до інших місць частого відвідування постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] є неконкретною, тому задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про обмеження спілкування з постраждалою дитиною, [PERSON] , суд бере до уваги висновок психолога щодо руйнівного впливу на психіку дитини проявів агресії, нецензурної лайки батька, погроз на адресу матері. Тому вважає за необхідне встановити обмеження у спілкуванні кривдника з дитиною у формі заборони спілкуватися з постраждалою дитиною, [PERSON] . В той же час суд бере до уваги рекомендації психолога щодо необхідності забезпечення хлопцю спілкування з батьком лише на умовах тверезого стану останнього й виключно за бажанням хлопця. Тому обмеження в спілкуванні [PERSON] з дитиною не застосовуються до випадків, коли дитина [PERSON] виявлятиме бажання спілкуватися з батьком. Зважаючи на форми прояву домашнього насильства, застосування якого встановлено судом, підстави для задоволення вимог щодо заборони кривднику особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними, як і встановлення заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб судом не встановлені. Також зважаючи на тривалість застосування психологічного насильства кривдником до постраждалих осіб, враховуючи психологічний стан заявника [PERSON] та дитини [PERSON] , вказані вище обмеження суд вважає за необхідне застосувати терміном на шість місяців. Таким чином заява підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Згідно ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial