Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кооперативу «СОЮЗ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал банк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та Кооперативом «Союз» було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07 (далі Генеральний договір). Згідно Генерального договору, Кооператив «СОЮЗ» (за договором Позичальник) зобов`язався повернути ВАТ «Банк Універсальний» (за договором Кредитор) позичені кошти відповідно до умов договору. 15 серпня 2007 року було укладено договір поруки між ВАТ «Банк Універсальний» (за договором Кредитор) та Кооперативом «СОЮЗ» (за договором Позичальник) та [PERSON] (за договором Поручитель), згідно якого Поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати по зобов`язаннях Позичальника, що випливають із Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07. 12 квітня 2019 року позивач на виконання договору поруки від 15 серпня 2007 року виконав зобов`язання Кооперативу «СОЮЗ» та сплатив АТ «Універсал Банк» (правонаступнику ВАТ «Банк Універсальний») залишок заборгованості за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07 у сумі 4 158 869,95 грн. Згідно п. 10 договору поруки від 15 серпня 2007 року, Кредитор зобов`язаний передати Поручителю документи, що підтверджують вимогу до Позичальника, і передати право, що забезпечує право вимоги, протягом п`яти днів з моменту виконання Поручителем зобов`язань, передбачених п. 5 та п. 7 даного Договору. Станом на час подання цієї заяви позивач не отримав документів, що підтверджують вимогу до Позичальника від АТ «Універсал Банк» [PERSON] звернувся до АТ «Універсал банк» із листом про передачу даних документів та права вимоги, однак відповіді не отримав. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою про повернення залишку заборгованості за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07 у сумі 4 158 869,95 грн, однак відповіді не отримав. 20 січня 2023 року Позивач звернувся до Відповідача із вимогою про сплату боргу повторно, проте таке звернення було проігноровано. З огляду на зазначене, [PERSON] просить суд стягнути з Кооперативу «СОЮЗ» залишок заборгованості за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07 у сумі 4 158 869,95 грн; судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі № 607/2039/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 04 квітня 2023 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду від 04 квітня 2023 року № 87, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківської О. Я. від 06 квітня 2023 року прийнято справу до провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні 30 червня 2023 року, суд без видалення до нарадчої кімнати протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Молень Р. Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, та просив задовольнити. Представник відповідача\~Кооперативу «СОЮЗ» у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Акціонерного\~товариства «Універсал\~банк» у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 15 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (БанкКредитор), з однієї сторони та кооператив «Союз» в особі голови кооперативу Мікрокова Валерія Олексійовича (Позичальник) з другої сторони, які разом іменуються Сторони, укладено Генеральний договір № 12/05Гд07 про наступне: Банк на підставі цього Договору надає послуги Позичальнику по здійсненню кредитних операцій, а саме: видача кредитів, відкриття кредитних ліній, надання гарантій, контр гарантій, врахування та авалювання векселів. Порядок і умови надання таких послуг визначаються в додаткових договорах, що укладаються в рямках цього Договору і носять назву відповідно до виду операції (Кредитний договір, Кредитний договір з відкриттям відновлювальної/невідновлювальної кредитної лінії, Договір про надання гарантій/контргарантії. Договір про врахування векселів. Договір про авалювання векселів) надалі Кредитний договір (п. 1.1. Договору); загальні умови, на яких Банк надає послуги Позичальникам по здійсненню кредитних операцій, є наступними: ліміт суми всіх діючих Кредитних Договорів, укладених в межах даного Договору, (надалі ліміт) еквівалент 7 827 500,00 грн; валюта гривня, євро, долар; строк дії даного договору до 13 серпня 2010 року; максимальний термін одного кредиту 36 місяців (п. 1.2. Договору). За умовами даного Договору Позичальник зобов`язується до отримання кредиту в забезпечення повернення кредиту, процентів, а також неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених даних Договором та Кредитними Договорами, витрат понесених Банком у випадку звернення стягнення на заставлене майно належно оформити договори застави, та/або при необхідності договір поруки договори страхування заставленого майна (п. 3.1. Договору). 15 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (Кредитор), та кооперативом «Союз», в особі голови кооперативу Мікрюкова Валерія Олексійовича (Позичальник) та [PERSON] (Поручитель), укладено договір про наступне: Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати по зобов`язаннях Позичальника, що випливають з Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 12/05ГД07 від 15 серпня 2007 року (далі Кредитний договір), укладеного між Кредитором та Позичальником, за яким останній зобов`язаний до 13 серпня 2010 року повернути кредит в еквіваленті 7 827 500,00 грн, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, передбачених окремими кредитними договорами, комісії, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Кредитними договорами (п. 1 Договору); Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору (п. 2 Договору); відповідальність Поручителя настає у випадку, коли Позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за Кредитним договором (п. 3 Договору); Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором (п. 4 Договору); Поручитель відповідає по зобов`язаннях Позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих Кредитору невиконанням або неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору (п. 5 Договору); у випадку невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Кредитор повідомляє про це Поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які Поручитель зобов`язаний перерахувати вказані кошти (п. 6 Договору); Поручитель зобов`язаний сплатити Кредитору суму боргу не пізніше 30 діб після отримання вимоги Кредитора (п. 7 Договору); за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань винна сторона відшкодовує іншій стороні всі понесені останньою в зв`язку з цим збитки (п. 8 Договору); за несвоєчасну сплату суми боргу, згідно п. 6 даного Договору, Поручитель сплачує на користь Кредитора пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, за весь період прострочки (п. 9 Договору); Кредитор зобов`язаний передати Поручителю документи, що підтверджують вимогу до Позичальника, передати право, що забезпечує право вимоги, протягом п`яти днів з моменту виконання Поручителем зобов`язань передбачених п. 6 та п. 7 даного Договору (п. 10 Договору); вcі зміни та доповнення до цього Договору вносяться в письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками Сторін (п. 11 Договору); цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань чи Кредитному договору Позичальником чи Поручителем (п. 12 Договору); кредитор вправі на свій розсуд звертатись в вимогою про виконання зобов`язань за Кредитним договором як до Позичальника так і до Поручителя (п. 13 Договору). Згідно квитанції № 8186_1 від 12 квітня 2019 року, платник [PERSON] сплатив АТ «Універсал Банк» 155 000,00 доларів, що еквівалентно 4 158 869,95 грн. Призначення платежу: погашення кредиту згідно генеральної угоди № 12/05Гд07 від 15 серпня 2007 року. 20 січня 2023 року [PERSON] надіслав Кооперативу «Союз» вимогу про повернення йому 4 158 869,95 грн, сплачених на виконання Генерального договору. Також 20 січня 2023 року [PERSON] надіслав АТ «Універсал Банк» вимогу про надання йому на виконання п. 10 договору поруки документів, що підтверджують вимогу до Кооперативу «Союз» і передати право, що забезпечує право вимоги. Відтак, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір поруки (ст. 553 ЦК України). Положеннями ст. 509 ЦК України визначено поняття зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майн, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може, у тому числі, забезпечуватися порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будького з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. За змістом частин 1 та 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. Такий висновок узгоджується із загальними підставами заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), викладеними, зокрема, в п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України. Отже, перехід до поручителя прав кредитора у зобов`язанні після виконання ним обов`язку боржника відбувається на підставі прямої вказівки закону, жодних інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно. Відповідна правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 08 серпня 2018 року у справі № 910/21214/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 910/6381/18. Згідно із положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд встановив, що відповідач та позивач на підставі Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07 та договору поруки від 15 серпня 2007 року, були солідарними боржниками перед ВАТ «Банк Універсальний», а у подальшому його правонаступника АТ «Універсал банк», до повного погашення заборгованості. Відтак, оскільки [PERSON] виконав зобов`язання, які виникли внаслідок невиконання відповідачем Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 12/05Гд07, на підставі ст. 544 ЦК України, до позивача перейшло (набуто) право регресної вимоги до Кооперативу «Союз» у розмірі сплачених грошових коштів, а саме в сумі 4 158 869,95 грн. Тобто, в силу прямої вказівки закону відбувся перехід до позивача (поручителя) право регресної вимоги до відповідача (боржника за кредитним договором), а відтак, будьяких інших дій для переходу такого права позивачу вчиняти не потрібно. При цьому, суд звертає увагу, що часткове виконання поручителем зобов?язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 у справі № 6-466цс15 та від 07 жовтня 2015 у справі № 6- 932цс15. Однак, в ході розгляду справи не було встановлено, що сплачена позивачем сума коштів є частковим виконанням поручителем своїх зобов`язань. Таким чином, оскільки [PERSON] , як поручитель, виконав в повному обсязі зобов`язання відповідача перед АТ «Універсал банк», суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved