Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові зазначила, що з 01 липня 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу відповідач зовсім не проявляв інтересу до життя дітей: не приймав участі у їх вихованні, не цікавився станом їх здоров`я, не проявляв увагу до їх навчання. Діти перебувають на утриманні позивача та не отримують будь-якої фінансової допомоги від батька. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виховання неповнолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його обох неповнолітніх дітей. В підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність (вх. № ЕП738/23-вх. від 14.08.2023). Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог (вх.№3041/23вх. від 15.09.2023 р.). Треті особи про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1996 року, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2012 року. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Кобзарцівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 02 серпня 2005 року за актовим записом №14; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Кобзарцівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 10 листопада 2010 року за актовим записом №14, та копіями зазначених актових записів про народження дітей Позивачка взята на облік внутрішньо переміщених осіб та проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 31 березня 2022 року №516-5000613467, довідкою від 22 травня 2022 року №516-7500884865 та довідкою від 31 березня 2022 року №516-5000614982. Відповідно до довідки, виданої в.о. директора Снігурівського ліцею Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області О.Галушко від 18 травня 2023 року №196/01-25, [PERSON] є ученицею 6 класу Снігурівського ліцею Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області. [PERSON] контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, що слідує з довідки про участь батьків учениці 6-А класу [PERSON] у шкільному житті дитини від 18 травня 2023 року №197/01-25, виданою зазначеним ліцеєм. Відповідно до довідки, виданої т.в.о. декана Херсонського факультету ОДУВС В.Галунько від 10 травня 2023 року №12/36, з 22 серпня 2022 року [PERSON] зарахований та станом на 08 травня 2023 року навчається на 1-му курсі денної форми навчання Херсонського факультету Одеського державного університету внутрішніх справ з підготовки фахівців освітнього ступеня "бакалавр" за напрямком "Право", бюджетна форма навчання. Відповідач [PERSON] за даними довідки-характеристики №43 від 13 червня 2023 року, виданої старостою Кобзпрцівського старостинського округу С.Агеєнко, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2012 року за місцем реєстрації не проживає. На даний час проживає в селі Євгенівка Баштанського району Миколаївської області. За час проживання на території Кобзарцівського старостинського округу зарекомендував себе позитивно. Згідно інформації, наданої центром надання соціальних послуг Снігурівської міської ради Миколаївської області від 07 червня 2023 року №152/06-03, [PERSON] та його родина під соціальним супроводом не перебували. У висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради (рішення виконавчого комітету №260 від 29 серпня 2023 року) визнано за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав тільки відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , так як син [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів мав місце по відношенню до дітей відповідача. Він самоусунувся від виховання та утримання дітей, не піклувався про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками. Відповідач визнав зазначені обставини, виконувати батьківські обов`язки у подальшому бажання не має. Така поведінка батька є винною по відношенню до дітей. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що передбачено частиною першою статті 6 СК України. На час розгляду справи судом [PERSON] досяг повноліття та втратив правовий статус дитини, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки особа може бути позбавлена батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 04 жовтня 2021 року у справі № 686/16902/20 (провадження № 61-11412св21), від 13 січня 2022 року у справі № 733/1295/19 (провадження № 61-15668), від 01 лютого 2023 рокуу справі № 761/6749/20 (провадження № 61-8129св22). З цих же підстав суд не приймає визнання відповідачем позову у частині позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки таке визнання, яке мало місце вже після досягнення сином повноліття, суперечитиме вимогам закону. Отже, оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опуки та піклування, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав тільки відносно дитини [PERSON] , так як його син [PERSON] є повнолітнім, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial