Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.11.2019р. між ним (позивачем [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії). Згідно вказаного договору, він (позивач) відступив, а відповідач [PERSON] прийняв на себе право вимоги, що належало первісному кредитору і став кредитором за Договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги №04/11/2019 від 04.11.2019р., який був укладений між ним (позивачем) та ТОВ «ДейріКо». Зазначає, що відповідно до п.1 Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною його частиною, згідно Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р., укладеного між сторонами по праві, новий кредитор оплачує первісному кредитору 895\~100 грн. протягом одного місяця як оплату за відступлення права вимоги. Однак, в термін, передбачений договором, грошові кошти не було повернуто. Відповідач [PERSON] 08.11.2019р. лише частково погасив заборгованість за договором в розмірі 480\~000 грн., що підтверджено відповідною розпискою. Стверджує, що заборгованість відповідача [PERSON] перед ним (позивачем) згідно зазначеного Договору станом на день пред`явлення даного позову становить 415\~100 грн. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в його (позивача) користь заборгованість за Договором про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р. в сумі 415\~100 грн. та понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 4151 грн. ІІ. Позиція учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ярош В.В. не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Ярош В.В. скерував на адресу суду клопотання про розгляд даної цивільної справи за відсутності позивача та його представника. У поданому клопотанні сторона позивача вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, однак у судове засідання не з`явився. У матеріалах даної цивільної справи міститься заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі. У поданій заяві відповідач [PERSON] вказав, що він визнає та не заперечує проти того, що згідно Договору про відступлення права вимоги від 08.11.2019р. з врахуванням вже погашеної частини боргу, його (відповідача) заборгованість перед позивачем [PERSON] складає 415\~100 грн., проте в даний час він (відповідач) не має можливості оплатити позивачу відразу всю суму боргу, оскільки в результаті пандемії COVID-19 та військової агресії з боку рф його бізнес зазнав величезних втрат. Просить здійснити розгляд справи без його (відповідача) участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень, а також прийняти рішення про можливість оплати ним заборгованості перед позивачем [PERSON] частинами протягом року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Товариства з обмеженою відповідальністю «ДейріКо», - в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі та зазначив, що станом на сьогоднішній день між ТОВ «ДейріКо» та позивачем [PERSON] більше немає жодних договірних зобов`язань, як за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №04/11/2019, так і за іншими договорами. Ствердив, що договірні відносини між ТОВ «ДейріКо» та відповідачем [PERSON] жодним чином не стосуються суті справи №448/1527/22 і Товариство не має ніякого відношення до особистої заборгованості відповідача [PERSON] , законні права та інтереси компанії ця справа не зачіпає. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 20.01.2023р. залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 06.02.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 21.03.2023р. залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДейріКо», код ЄДРПОУ 40392270, до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06.07.2023р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 04.11.2019р. між позивачем [PERSON] , як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДейріКо», як позичальником, укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за №04/11/2019. Згідно п.2.1 вказаного Договору, поворотна фінансова надається у національній валюті України в сумі 895\~100 грн.; така допомога надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується). 08.11.2019р. між позивачем [PERSON] , як первісним кредитором, та відповідачем [PERSON] , як новим кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії). Вказаний Договір підписано первісним кредитором [PERSON] , новим кредитором [PERSON] та боржником директором ТОВ «ДейріКо». Згідно п.1.1 зазначеного Договору, первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №04/11/2019 від 04.11.2019р., укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДейріКо». Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Договору про відступлення права вимоги (цесії), за цим Договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за Основним договором в сумі 895\~100 грн. Право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 895\~100 грн. підтверджується Основним договором. Згідно п.4.1 Договору про відступлення права вимоги (цесії), сума відступлених прав вимоги становить 895\~100 гривень. Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р., позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] домовилися про наступне: згідно Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , новий кредитор оплачує первісному кредитору 895\~100 грн. протягом 1 (одного) місяця як оплату за відступлення права вимоги. Відповідно до розписки від 08.11.2019р., позивач [PERSON] отримав від відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 480\~000 грн. як оплату згідно Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р. та Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р. Цією ж розпискою, яка підписана сторонами по справі, сторони підтвердили, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] згідно Договору складає 415\~100 грн. Відповідач [PERSON] своїх обов`язків щодо повернення оплати за відступлення права вимоги за Договором про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р. у строк, встановлений в Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 08.11.2019р., тобто протягом 1 (одного) місяця, - не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка становить 415 100 грн. V. Застосовані судом норми права. Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги (цесії), зокрема заборгованості з оплати за відступлення права вимоги. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина перша\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами, встановленими ст.513\~ЦПК України,\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України). Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним. У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки частина третя\~статті 656 ЦК України\~передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Таким чином, надані стороною позивача докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті за відступлення права вимоги в сумі 415 100 (чотириста п`ятнадцять тисяч сто) грн. Будь-яких доказів, які б спростували факт наявності заборгованості перед позивачем [PERSON] за вказаним оплатним Договором про відступлення права вимоги відповідачем [PERSON] суду не представлено, навпаки відповідач [PERSON] своєю письмовою заявою підтвердив, що його (відповідача) заборгованість перед позивачем [PERSON] за вказаним Договором складає саме 415\~100 грн. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] зазначеної заборгованості не погасив. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що зобов`язання за Договором про відступлення права вимоги, зокрема в частині оплати за відступлення права вимоги, - відповідачем [PERSON] не виконане, а тому вважає обґрунтованими та підставними позовні вимоги, що пред`явлені до нього у даному цивільному позові. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про прийняття рішення про можливість оплати ним заборгованості перед позивачем [PERSON] частинами протягом року, то суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу [PERSON] , що він вправі звернутися до суду, який розглядав справу із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення в порядку ст.435 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, наявність таких обставин повинна бути підтверджена відповідними належними та допустимими доказами. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1-2, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №4147-7583-2839-5075 від 11.11.2022р. позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 4151 грн. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то у відповідності вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 4151 грн.

Outcome: approved