Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

13 червня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» ( далі-ТОВ «ФК «Паріс», в якій представник позивача, посилаючись на статті 516, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість у розмірі 76458,35 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.11.2019 року АТ «РВС Банк» та [PERSON] підписали Заяву-Договір № 0044732 про надання банківської послуги, що є Договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням Заяви-Договору №0044732 від 19.11.2019 року відповідачка акцептувала укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору, з умовами якого ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до Договору. Відповідачці було надано споживчий кредит у сумі 50505,05 гривні шляхом перерахування на її картковий рахунок, на строк 12 місяців, з процентною ставкою 18 % річних, разовою комісією при видачі кредиту - 1% від суми наданого кредиту, щомісячною комісією за супроводження кредиту 5 %. У день підписання Заяви-Договору відповідачка отримала картку, на яку 19.11.2019 року зараховано грошові кошти в сумі 50505,05 гривень. 28.10.2021 АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» уклали Договір відступлення прав вимоги № 28/10/2021-1, за яким АТ «РВС Банк» відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Заявою-Договором № 0044732 від 19.11.2019 року на загальну суму 72579,20 гривень. Відповідачка свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 28.07.2023 року виникла заборгованість в сумі 72579,20 гривні, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту- 34690,42 гривень; заборгованості за процентами- 7146,92 гривень; заборгованості за комісією- 30741,86 гривень. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання з викликом сторін (а.с. 58). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позові зазначив про розгляд справи у його відсутність (а.с. 4). Сторона відповідача надала відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 60-63). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 19.11.2019 року [PERSON] та Акціонерне товариство «РВС Банк» підписали Заяву-Договір № 0044732 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є Договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( а.с. 16). Вказана Заява-Договір містить, зокрема, персональні дані відповідачки та прохання надати їй споживчий кредит на таких умовах: сума кредиту 50505,05 гривень; строк дії кредиту 12 місяців; процентна ставка 18 % річних; тип ставки фіксована; валюта кредитування гривня; разова комісія при видачі кредиту 1% від суми наданого кредиту; щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого кредиту, шляхом переказу на картковий рахунок клієнта. У Заяві-Договорі № 0044732 від 19.11.2019 року відповідачка проставлянням власноруч свого підпису погодилася, зокрема, з тим, що Заява Договір разом з Публічною пропозицією і Паспортом споживчого кредиту та Графіком погашення складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує та зобов`язується виконувати його умови; доручила АТ «РВС Банк» здійснювати договірне списання з рахунку, відкритого на її ім`я, у валюті, відкритій у банку на умовах та в період, визначений умовами Публічної пропозиції; в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цієї Заяви-Договору, визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту, графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми компенсаційної винагороди та інші платежі за договором; акцептувала укладення Договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов Договору; з умовами Договору ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати всі зміни, які будуть вноситися до Договору; отримала платіжну картку. Також 19.11.2019 року [PERSON] ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 18). Крім того, [PERSON] та АТ «РВС Банк» підписали Додаток №1 до Заяви-Договору № 0044732 від 19.11.2019 року, що містить графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. У цьому додатку зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання нею всієї інформації про умови кредитування (а.с. 17). За змістом Додатку №1 до Заяви-Договору № 0044732 від 19.11.2019 року банк надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 50505,05 гривні, з фіксованою процентною ставкою 18 % річних, зі строком користування кредитом 12 місяців та супутніми витратами позичальника: комісією за розрахунково-касове обслуговування заборгованості 5%, комісією за надання кредиту-505,05 гривні. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів за Заявою-Договором № 0044732 від 19.11.2019 року в сумі 15152,52 гривні підтверджується меморіальними ордерами №4514 від 19.11.2019 року, № 4515 від 19.11.2019 року ( а.с. 26). Публічна пропозиція Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб затверджена рішенням Правління Акціонерного товариства «РВС Банк», протокол № 29102019/1 від 29.10.2019 ( а.с. 5-15). Пунктом 3.2.1. розділу 3 Публічної пропозиції передбачено, що приєднання (акцепт) до цього договору відбувається під час звернення клієнта до банку, шляхом оформлення та підписання клієнтом відповідної заяви-договору у двох примірниках. Договір вважається укладеним, а умови договору акцептовані клієнтом з дати підписання клієнтом Заяви-Договору. Згідно з пунктами 7.4.1., 7.4.4. розділу 7 Публічної пропозиції процентна ставка за споживчим кредитом визначається Умовами кредитування за кожним споживчим кредитом, зазначається у Заяві-Договорі щодо оформлення конкретного споживчого кредиту та діє протягом зазначеного строку. Розрахунок процентів за користування споживчим кредитом здійснюється з використанням методу «факт/360». Розрахунковим періодом вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення Заяви-Договору по останній календарний місяць включно для розрахунку процентів за перший місяць користування споживчим кредитом, а також з першого по останнє число місяця включно для всіх наступних періодів. За змістом пунктів 7.5.1., 7.5.2., 7.5.3. розділу 7 Публічної пропозиції одноразова комісія розраховується у процентах від затвердженої суми і сплачується у день надання споживчого кредиту за рахунок кредитних коштів шляхом збільшення суми споживчого кредиту на суму одноразової комісії. Розмір процентної ставки одноразової комісії визначається Умовами кредитування за конкретним споживчим кредитом і зазначається у Заяві-Договорі. Щомісячна комісія розраховується у процентах від затвердженої суми споживчого кредиту, наданого клієнту, незалежно від фактичної кількості днів користування споживчим кредитом на дату щомісячного платежу та/або у дату повного дострокового погашення заборгованості за споживчим кредитом. Розмір процентної ставки щомісячної комісії визначається Умовами кредитування за конкретним споживчим кредитом і зазначається у Заяві-Договорі. Відповідно до пункту 7.7.2.7. розділу 7 Публічної пропозиції клієнт зобов`язується повернути споживчий кредит та сплатити всі передбачені Заявою-Договором плати (платежі) на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором. Як убачається з пункту 7.7.2.17. розділу 7 Публічної пропозиції, клієнт зобов`язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання клієнтом зобов`язань за споживчим кредитом. При цьому розмір процентів для клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за споживчим кредитом згідно з частиною 2 статті 625\~Цивільного кодексу\~України встановлюється на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами Заяви-Договору. 28.10.2021 АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» уклали Договір №28/10/2021-1 про відступлення права вимоги, згідно з пунктами 1.1., 3.1. якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, зазначеними в Додатку № 1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповнень, тощо, які укладені між Акціонерним товариством «РВС Банк» та боржниками. Права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 19-21). Згідно з Додатком №1 до Договору № 28/10/2021-1 про відступлення права вимоги від 28.10.2021 до ТОВ «ФК «Паріс» від АТ «РВС Банк» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за Договором № 0044732 від 19.11.2019 року на суму 72579,20 гривень, з них: 10267, 34690,42 гривень- заборгованість за тілом кредиту; 7146,92 гривень- заборгованість за процентами, 30741,86 гривень -заборгованість за комісією (а.с. 23-24). 28.10.2021 АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» підписали Акт прийому-передачі прав вимоги і документів до Договору про відступлення прав вимоги №28/10/2021-1 від 28.10.2021 з Додатком № 1, якими підтверджується передання банком позивачу кредитної справи боржника [PERSON] за Договором № 0044732 від 19.11.2019 року (а.с. 23-26). У цей же день АТ «РВС Банк» у зв`язку з продажем права вимоги до боржника [PERSON] списав заборгованість на суму 72579,20 гривень, що підтверджується виписками по особовому рахунку банку від 28.10.2021 ( а.с. 27-35). 28.10.2021 ТОВ «ФК «Паріс» направило відповідачці вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання за вих. № 119/13/10-2 від 28.10.2021 (а.с.43). Разом із позовною заявою АТ «ФК «Паріс» надано розрахунок заборгованості за договором № 0044732 від 19.11.2019 року, укладеним АТ «РВС Банк» та [PERSON] за період з 19.11.2019р. по 28.10.2021р., відповідно до якого станом на 28.07.2023 заборгованість відповідачки становить 72579,20 гривень, яка складається з: 34690,42 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 7146,92 гривень - заборгованість за процентами; 30741,86 гривень -заборгованість за комісією (а.с. 36-42). За змістом пункту 1 частини другої статті 11\~ЦК України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої та другої статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини першої статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим до виконання. За змістом статті 204ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилом статті 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що між АТ «РВС Банк» та [PERSON] шляхом підписання Заяви-Договору № 0044732 від 19.11.2019 року про надання банківської послуги (платіжна картка Простір) укладено Договір № 0044732 від 19.11.2019 року, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб про надання споживчого кредиту, за яким відповідачці надано споживчий кредит в сумі 50505,05 гривні з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом -18 % річних, з разовою комісією при видачі кредиту 505,05 гривень, щомісячною комісією за супроводження кредиту 5 % від суми наданого кредиту, на строк 12 місяців, тобто до 19.11.2020 року. Як свідчать матеріали справи, АТ «РВС Банк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] обумовлену суму кредиту на погоджені з нею цілі, проте відповідачка прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, обов`язкові платежі в рахунок погашення кредиту, процентів та комісії своєчасно не вносила, частково сплатила заборгованість за тілом кредиту на суму 15814,63 гривень, комісію на суму 12187,39 гривні та проценти на суму 6472,98 гривень, внаслідок чого за період з 19.11.2019 року по 28.10.2021 банк нарахував відповідачці заборгованість на загальну суму 72579,20 гривень, з яких: 34690,42 гривень за тілом кредиту; 7146,92 гривні за процентами; 30741,86 гривні за комісією. Саме таку суму заборгованості АТ «РВС Банк» за Договором про відступлення права вимоги №28/10/2021-1 передав ТОВ «ФК «Паріс», в результаті чого останнє набуло право вимоги до відповідачки за Заявою-Договором № 0044732 від 19.11.2019 року. Отже, з урахуванням часткової сплати відповідачкою заборгованості за Договором № 0044732 від 19.11.2019 року, зокрема за тілом кредиту, залишок боргу за кредитом становить 34690,42 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки процентів, суд виходить з такого. Умовами Заяви-Договору № 0044732 від 19.11.2019 року та Додатком №1 до нього передбачено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 18 % річних на суму заборгованості за кредитом, тобто в межах строку кредитування та строку надання кредиту- 12 місяців, тобто до 19.11.2021 року. Як видно з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, нарахування процентів у розмірі 18% здійснювалося за період з 19.11.2019 року по 28.10.2021 року, тобто в межах строку кредитування. Частиною першою статті 1048\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК\~України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини другої статті 1054ЦК\~України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Ураховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 ( провадження №14-10цс18). Відповідно до частини першої статті 1050\~Цивільного кодексу\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~Цивільного кодексу\~України і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі правові висновки щодо застосування частини першої статті\~1050\~та статі\~625 Цивільного кодексу України\~у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Із аналізу вказаних правових норм слідує, що позичальник до закінчення терміну кредитування зобов`язана була сплачувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а після закінчення терміну кредитування у зв`язку з порушенням нею взятих на себе зобов`язань, повинна нести відповідальність на підставі частини другої\~статті 625 ЦК України. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з пункту 7.7.2.17. Публічної пропозиції, Клієнт зобов`язується сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання Клієнтом зобов`язань за Споживчим кредитом (Кредитом). При цьому розмір процентів для Клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за Споживчим кредитом (Кредитом) згідно з частиною 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~встановлюються на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами Заяви-Договору. Отже, виходячи зі змісту формулювання умов про сплату процентів, передбачених пунктом 7.7.2.17 Публічної пропозиції, що є частиною Договору № 0044732 від 19.11.2019 року про надання банківських послуг, слід дійти висновку, що проценти за неправомірне користування кредитом, тобто після настання прострочення виконання зобов`язання, передбачені на підставі частини 2\~статті 625 ЦК України\~в розмірі процентної ставки за користування кредитними коштами, яка в Заяві-Договорі №0044732 від 19.11.2019 року визначена на рівні 18 % річних. Таким чином, нарахування відповідачці процентів відповідає умовам укладеного договору, оскільки є мірою відповідальності, яка виникла на підставі частини 2\~статті 625 ЦК України\~у зв`язку з простроченням виконання нею зобов`язання за кредитним договором. За таких обставин з відповідачки на користь позивача, з урахуванням часткової сплати в сумі 6472,98 гривень, також підлягає стягненню заборгованість за процентами в сумі 7146,92 гривні. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією суд виходить з такого. Як видно з розрахунку заборгованості, залишок боргу за комісією, з урахуванням часткової сплати на суму 12187,39 гривні, становить 30741,86 гривень, яка нарахована за період з 19.11.2019р. по 28.10.2021р., тобто за 11 місяців у розмірі 5% від суми кредиту (2525,25 гривень щомісяця). Укладений між сторонами Договір № 0044732 від 19.11.2019 року про надання банківських послуг у виді Заяви-Договору №0044732 від 19.11.2019 року відповідає вимогам чинного на час його укладення законодавству та вільному волевиявленню сторін. Під час укладення кредитного договору відповідачка була ознайомлена з його умовами, висловила своє волевиявлення шляхом підписання договору, проти положень Заяви-Договору № 0044732 від 19.11.2019 року, яким передбачено сплату комісії за супроводження кредиту у розмірі 5%, не заперечувала, дійсність договору не оспорювала. Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулює\~Закон України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року\~(далі Закон України № 1734-VIII), що діяв на момент укладення між АТ «РВС Банк» та відповідачкою кредитного договору. Умови договору про споживчий кредит визначені у\~статті 12 Закону України № 1734-VIII, частиною другою якого передбачено, що у договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені\~законом\~та за домовленістю сторін. Договір, укладений між АТ «РВС банк» та [PERSON] у встановленому законодавством порядку недійсним не визнавався, а тому з огляду на норми\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Виходячи з викладених обставин, суд приходить до висновку, що передбачена умовами договору щомісячна комісія повинна нараховуватися та сплачуватися саме протягом дії договору, а тому позовні вимог в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року в справі №522/9547/13-ц зазначено, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно наданого розрахунку за період з 28.10.2021р. по 23.02.2022р. сума 3% річних складає 709,88 грн., 3169,27 грн.- інфляційні витрати (а.с. 42). Крім того, згідно платіжної інструкції від 01.08.2023р., позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2684,00 грн. (а.с. 49), яка відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved