Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парк Перемоги» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на якого поширюються вимоги законодавства щодо утримання належного йому нерухомого майна та обов`язки як на співвласника у багатоквартирному будинку. Станом на 01.10.2021 [PERSON] не оплачував житлово-комунальні послуги, а саме: внески за утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, охорони, кошти до резервного фонду, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8 356,20 грн. Крім того, станом на 01.01.2018 за відповідачем існувала заборгованість у розмірі 2 168 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу претензію щодо сплати заборгованості, якою останнього повідомлено про наявну заборгованість станом на 18.02.2021 у розмірі 4 456,02 грн, проте станом на момент звернення до суду відповідачем не виконано своїх зобов`язань та заборгованість не сплачено. На підставі наведеного, позивач просить стягнути зі [PERSON] на свою користь заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, охорони місць загального користування, вивіз сміття, внесків до резервного фонду ОСББ «Парк Перемоги», додаткових внесків в загальному розмірі 8 356,20 грн. Відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Стоянова О. Й., 21.12.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що як слідує із розрахунку заборгованості позивач звертається до суду із вимогами, починаючи з 01.01.2018 по 01.10.2021, при цьому у позові вказує, що станом на 01.01.2018 за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 2 168,44 грн, проте на підтвердження боргу станом на 01.01.2018, позивачем на надано доказів та не обґрунтовано його походження. Також вважає необґрунтованими й доводи позивача про несплату відповідачем станом на 01.10.2021 житлово - комунальних послуг, а саме: внесків за утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, охорони, кошти до резервного фонду, оскільки він у добросовісному порядку та завжди вчасно сплачує внески. 06.06.2022 до суду надійшла заява позивача в якій останній вказує, що відповідачем не здійснювалась оплата за послуги та відповідач самостійно визначав за які послуги сплачувати, а за які ні, що призвело до накопичення заборгованості. 31.10.2022 відповідач, в інтересах якого діє адвокат Стоянова О. Й., подав до суду письмові доповнення до відзиву, в яких зазначає, що у квартирі [ADDRESS] він не проживає, що відомо позивачу, за місцем свого фактично проживання він вчасно сплачує комунальні послуги, що характеризує його як добросовісного платника. Вимоги позивача по сплаті послуг охорони вважає нобґрунтованими, оскільки такі такі послуги стосуються охорони стоянки автотранспорту, проте у відповідача ніколи не було та немає транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Разом з тим, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості подання доповнень до відзиву на позовну заяву, в яких відповідач викладає свої заперечення проти позову. Тому, подані відповідачем 31.10.2022 письмові доповнення до відзиву не можуть бути прийняті судом та підлягають поверненню відповідачу. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності, у заяві представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. 11.08.2023 відповідачем подано до суду копії медичних документів про стан його здоров`я, квитанції про оплату внесків та платежів станом на червень 2023 року, відповідно до якої сума боргу [PERSON] перед ОСББ «Парк Перемоги» станом на 01.06.2023 складає 13 810, 26 грн, а також квитанції на суму 728, 50 грн. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 27.09.2023. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради 21 січня 2000 року за 017/2000 на підставі договору № 200 від 23.12.1998, акта прийняття - передачі квартири [ADDRESS] від 30.12.1999, технічного паспорту, виданого ОМБТІ та РОН 12.01.2000. Власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРК ПЕРЕМОГИ» (далі - ОСББ «Парк Перемоги»). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно зі ст. 15 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. За приписами частин другої, третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (набрав чинності 10.12.2017) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг. Так, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як передбачено положеннями статей 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як слідує із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, сума заборгованості власника квартири [ADDRESS] [PERSON] за оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.10.2021 складає 8 356, 20 грн. Станом на 01.01.2018 за [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі 2 168,44 грн. Відповідно до указаного розрахунку, заборгованість відповідача станом на 01.01.2019 складає 2 174,05 грн, станом на 01.01.2020 - 2 501,58 грн, станом на 01.10.2020 - 5 094,12 грн, станом на 01.10.2021 - 8 356, 20 грн. Зі змісту розрахунку заборгованості слідує, що станом на 01.01.2018 відповідач має заборгованість перед ОСББ «Парк Перемоги» у розмірі 2 168, 44 грн, тобто вказана заборгованість нарахована за попередні періоди, що передували 2018 року, проте позивачем не надано розрахунку вказаної суми заборгованості, в тому числі по кожній із наданих послуг щомісячно, із застосуванням тарифів на відповідні послуги та відомостей щодо оплати відповідачем житлово-комунальних послуг, відтак в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими. Як слідує з розрахунку заборгованості за 2018 рік відповідачу нараховано житлово-комунальні послуги на суму 3 890, 06 грн, останнім за цей період сплачено 3 884, 45 грн, тому за 2018 рік відповідно до розрахунку сума заборгованості становить 5, 61 грн; за 2019 рік відповідачу нараховано житлово-комунальні послуги на суму 3 931, 32 грн, ним у цей період сплачено 3 603, 79 грн, тому за 2019 рік відповідно до розрахунку сума заборгованості становить 327, 53 грн; за 2020 рік відповідачу нараховано житлово-комунальні послуги на суму 9 024, 92 грн, останнім за цей період сплачено 6 432, 38 грн, тому за 2020 рік відповідно до розрахунку сума заборгованості становить 2 592, 54 грн; за період з 01.01.2021 по 01.10.2021 рік відповідачу нараховано житлово-комунальні послуги на суму 9 005, 04 грн, ним за цей період сплачено 5 742, 96 грн, тому за цей період відповідно до розрахунку сума заборгованості становить 3 262, 08 грн, всього сума заборгованості складає 6 187, 76 грн. Разом з тим, до відзиву на позовну заяву відповідачем додано копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, з яких слідує, що [PERSON] за період 2018-2021 роки були здійснені платежі у лютому 2018 у розмірі - 322 грн за період з 01.01.2018 по 31.01.2018, у березні 2018 року у розмірі - 322 грн за період з 01.02.2018 по 28.02.2018, у квітні 2018 року у розмірі - 322 грн за період з 01.03.2018 по 31.03.2018, у червні 2018 року у розмірі - 322 грн, у червні 2018 року - у розмірі 243 грн, у липні 2018 року у розмірі - 321,77 грн за червень 2018 року, у серпні 2018 року у розмірі - 322 грн, у вересні 2018 року у розмірі - 327,61 грн за період з 01.08.2018 по 31.08.2018, у жовтні 2018 року у розмірі - 327,61 грн за період з 01.09.2018 по 30.09.2018, у листопаді 2018 року у розмірі - 325,62 грн за період з 01.10.2018 по 31.10.2018, у грудні 2018 року у розмірі - 327,61 грн за період з 01.12.2018 по 31.12.2018, у січні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у лютому 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у березні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у квітні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у травні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у червні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у липні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у серпні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у вересні 2019 року у розмірі - 327,61 грн, у жовтні 2019 року у розмірі - 327,60 грн, у листопаді 2019 року у розмірі - 327,70 грн, у січні 2020 року у розмірі - 655,20 грн, у лютому 2020 року у розмірі - 327,60 грн, у березні 2020 року у розмірі - 327,60 грн, у квітні 2020 року у розмірі - 328,00 грн, у травні 2020 року у розмірі - 327,18 грн, у липні 2020 року у розмірі - 1276,30 грн, у серпні 2020 року у розмірі - 638,00 грн, у вересні 2020 року у розмірі - 638,20 грн, у жовтні 2020 року у розмірі - 639 грн, у листопаді 2020 року у розмірі - 637,00 грн, у грудні 2020 року у розмірі - 638,30 грн, у січні 2021 року у розмірі - 638,10 грн, у лютому 2021 року у розмірі - 652,06 грн, у березні 2021 року у розмірі - 624,14 грн, у квітні 2021 року у розмірі - 624,14 грн, у травні 2021 року у розмірі - 635,00 грн, у червні 2021 року у розмірі - 656,00 грн, у липні 2021 року у розмірі - 631,00 грн, у серпні 2021 року у розмірі - 644,41 грн, у вересні 2021 року у розмірі - 638,11 грн, у жовтні 2021 року у розмірі - 640,11 грн, у листопаді 2021 року у розмірі - 1 070,81 грн. Отже, відповідачем відповідно до вищевказаних квитанцій, за період з 01.01.2018 по 01.10.2021 сплачено суму житлово-комунальних послуг на загальну суму 20 973, 27 грн, тоді як відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, оплата відповідачем житлово-комунальних послуг зарахована на загальну суму 19 663, 58 грн, тобто різниця складає 1 309, 69 грн. Доводи позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг та наявність заборгованості частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак стягненню зі [PERSON] підлягає сума заборгованості в розмірі 4 878,07 грн. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСББ «Парк Перемоги» частково. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Парк Перемоги» за звернення з позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ОСББ «Парк Перемоги» судовий збір пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 325, 45 грн.

Outcome: partial