Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом на 2571/9000 (дві тисячі п`ятсот сімдесят одна дев`яти тисячних) частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позову вказано, що [PERSON] є племінником [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON] . [PERSON] , дядько позивача, помер [INFO] . 13.11.2015 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло майно, яке було у власності померлого, а саме 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу області Ширяєвої О.В. від 13.01.2023 №07/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки наявні розбіжності, які не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, зокрема згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , а згідно поданих правовстановлюючих документів частка власності померлого становить 2094/9000 без врахування рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1986, згідно з яким [PERSON] переотримав частку у майні у розмірі 477/9000 зі сплатою компенсації іншому співвласнику [PERSON] . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована не поданням спадкоємцем за заповітом пакету документів, яким підтверджено право власності на цю переотриману частину. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на майно у порядку спадкування. [PERSON] вважає, що має право на спадкування 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належала його дядьку [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем для оформлення права на спадщину за заповітом були подані нотаріусу наступні документи: договір дарування, посвідчений Другою житомирською державною нотаріальною конторою 29.11.1984 за реєстровим №2-4811, зареєстрований в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.12.1984 за реєстровим №479 в реєстровій книзі №86, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 1396/9000 часки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ; рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 21.05.1982, справа №2-589 та додаткове рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1983 справа №2-589, в яких визначено належність померлому 698/9000 частин у праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ; рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1982, справа №2-28, за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі належної їй частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , в якому зазначається про задоволення позову та виділення [PERSON] в натурі 2221/9000 частки з належних їй 2698/9000, а на 447/9000 (в рішенні суду міститься арифметична помилка - замість 477/9000 вказано 447/9000, оскільки різниця між належною часткою та виділеною в натурі складає 477/9000 (2698/9000 2221/9000)) було зазначено про стягнення з [PERSON] компенсації за переотриману частку у розмірі 271 руб. Рішення суду було мотивоване тим, що виділ [PERSON] в натурі належної їй долі не можливий, а отже суд зменшив її частку у праві власності на користь [PERSON] з зобов`язанням сплатити компенсацію за перерозподілену частину. Вказане рішення суду було виконане [PERSON] , що підтверджується подальшою реєстрацією права власності в реєстрі нерухомості за [PERSON] у розмірі частки 2571/9000 в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , відсутності будь-яких претензій [PERSON] та її спадкоємців з приводу виконання рішення суду від 09.06.1986. Позивач вказує, що зважаючи на пред`явленні документи, можна стверджувати, що частка померлого у майні становить 2571/9000 в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Згідно з протокольною ухвалою суду від 26.05.2023 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] у підготовчому засіданні за його участю вказав про надання усіх доказів на підтвердження позовних вимог; у судове засідання позивач та його представник не з`явились, у поданій до суду заяві про розгляд справи без участі позивача та його представника останній вказав, що позивач позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника відповідача [PERSON] , у якому вона просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.211, 223 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого Другою житомирською державною нотаріальною конторою 29.11.1984 за реєстровим №2-4811, який зареєстрований в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.12.1984 за реєстровим №479 в реєстровій книзі №86, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 1396/9000 часки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 10-11). Рішенням народного суду Богунського району м. Житомира від 21.05.1982 у справі №2-589 та додатковим рішенням народного суду Богунського району м. Житомира у справі №2-589, визначено належність [PERSON] 698/9000 частин у праві власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 12-16). Рішенням народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1982 у справі №2-28, за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про поділ домоволодіння, виділено [PERSON] в натурі 2221/9000 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а щодо 447/9000 було зазначено про стягнення з [PERSON] компенсації за переотриману частку у розмірі 271 руб (а.с. 17-18). Відповідно до довідки, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської міської ради №38 від 16.01.2016, за [PERSON] зареєстровано 2571/9000 ід. частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на 2571/9000 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с. 40-41). [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті, склав заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений 04.11.2002 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2015 (а.с. 7). Статтею 15\~ЦК\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~з ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 та ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON] . З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на момент смерті [PERSON] належало на праві приватної власності 2571/9000 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. №07/02-14 від 13.01.2023, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з тим,\~що з\~поданих документів\~не можливо\~встановити факт\~належності померлому\~права власності\~на 477/9000часток в праві власності на житловий будинок (а.с. 19). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду Україні "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. У зв`язку із вищенаведеним, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування як спадкоємець за заповітом на частину будинку, яка належала померлому [PERSON] , в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved