Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 травня 2001 року на Товарній Біржі "Смарагд-Південь" між нею, як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, у формі торгового біржового контракту № 367-п був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, вона повністю виконала умови договору купівлі-продажу нерухомого майна та за нею зареєстровано право власності в БТІ. Натепер, вона обмежена у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Відповідачка змінила місце свого проживання та з нею відсутній зв"язок, що позбавляє можливості посвідчити договір нотаріально та створює для неї перешкоди у розпорядженні майном. Враховуючи викладене, просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно поданої письмової заяви просила про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] та третя особа Товарна біржа "Смарагд-Південь" про причини неявки суд не повідомили. 06 вересня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона підтверджує факт укладання спірного договору купівлі-продажу житлового будинку. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 03 травня 2001 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), на товарній біржі "Самарагд-Південь" в м.Снігурівка було укладено торговий біржовий контракт № 367-п купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю у 10016 грн., за твердженням сторін домоволодіння продане за 800 грн (а.с. 4). Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.20). На підставі вище вказаного біржового контракту, 20 липня 2001 року за позивачкою зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 17 за реєстровим № 25 (а.с. 9). Крім того, [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] з 08 серпня 2012 року, що підтверджується відповідним записом в паспорті позивача (а.с. 5-6). За даними технічного паспорту, виготовленого 19 вересня 2000 року бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційний номер 34, реєстровий номер 17-25), складовими будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями є: А-1 житлова будівля, а-1 сіни, Б-1 погріб, В-1 гараж, Г-1 кухня, Д-1 сарай, Ж-1 вбиральня, № 1 кран, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 огорожа, № 5 огорожа, І замощення, ІІ відмостка, ІІІ відмостка.. Загальна площа складає 52,2 кв.м, житлова площа - 27,0 кв.м. Рік побудови 1961 року (а.с.7-8). Вартість житлового будинку, станом на 17 липня 2023 року, становить 113000,00 грн відповідно до висновку про оцінку майна (а.с. 10). Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта, станом на 02 жовтня 2023 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірного житлового будинку відсутні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивачка ствердила, що істотні умови договору купівлі-продажу сторонами виконані, тоді як відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє її права розпорядитися фактично належним їй житловим будинком. Відповідачка від нотаріального посвідчення договору ухиляється. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавець будинку не оспорювала після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплативши за придбане майно грошові кошти, у результаті чого набув право власності на нього, фактично володів даним майном, угода купівлі-продажу недійсною не визнавалась, суд вважає, що сторони договору домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу. Також, відповідачка в поданій до суду письмовій заяві ствердила, що 03 травня 2001 року вона продала житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 32). За такого, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, неможливості нотаріального посвідчення договору, та ухвалює про їх задоволення. Судові витрати позивач просила з відповідача не стягувати.

Outcome: approved