Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.02.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ЗАЦС адміністрації муніципального району «Борисовський район» Бєлгородської області. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Позивач зазначає, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. У подружжя відсутні спільні інтереси, між ними втрачено почуття любові один до одного, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. За переконанням позивача, подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини немає, бо втрачено почуття лобові та бажання продовження спільного побуту та після початку воєнних лій примирення з відповідачем суперечить моральним переконанням позивача та є категорично неможливим, адже відповідач має російський паспорт та скоріше за все втік до РФ. Позивач вважає, що надання строку для примирення є неможливим. Збереження шлюбу не відповідає моральним інтересам позивача. Враховуючи викладене, [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки не повідомив. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.\~ Відповідно до ч. 3 ст.\~131\~ЦПК\~України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання була повідомлений належним чином, відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАЦС адміністрації муніципального району «Борисовський район» Бєлгородської області, про що складено відповідний актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.58 ЗУ «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач у судове засідання не з`явилася, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved