Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

09 серпня 2023 року надійшла вище вказана позовна заява. В своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 16 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя (актовий запис № 152). В обґрунтування позовних вимог зазначено. 16 квітня 2005 року позивач з відповідачем зареєструвала шлюб. Так, від шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають . А тому, [PERSON] , змушена звернутися до суду з цим позовом. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з підстав зазначених в позовній заяві. Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання 25.09.2023 надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач в поданій заяві повідомила , що підтримує позов і наполягає на розлученні, зазначивши , що з листопада 2022 року припинені подружні стосунки, заперечувала проти надання троку для примирення.. Відповідач в поданій заяві повідомив , що заперечує проти розірвання шлюбу , бажає зберегти сім`ю та просив надати строк для примирення. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь - яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб 16 квітня 2005 між позивачем і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя (актовий запис № 152). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно - сімейних відносин є те, що спільне життя подружжя не склалося. Сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають з листопада 2022 року , шлюбних відносин не підтримують, взаємні права і обов`язки відсутні. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Судом встановлено, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, є його свідомим вибором, зробленим без будь - якого зовнішнього впливу чи примусу. Відповідач своїм процесуальним правом щодо подання відзиву стосовно позову не скористався, проте в раніше вказаній заяві від 25.09.2023 року повідомив, що проти розірвання шлюбу, просив надати строк для примирення. Проте судом встановлено , що сім`я сторін розпалась остаточно, подружжя з листопада 2022 року не підтримують подружніх стосунків , підстав для досягнення примирення між сторонами немає, позивач категорично заперечує проти надання строку для примирення, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі Конституції України, ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110 - 113 СК України, ст. ст. 3, 4, 11 - 13, 19, 200, 206 , 263, 265, 268 ЦПК України суд

Outcome: approved