Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить: - встановити факт реєстрації шлюбу [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , та [PERSON] , 1927 року народження, який помер [INFO] ; - визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з (бувшого Старокостянтинівського) району Хмельницької області. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] в с. Решніка Хмельницького району Хмельницької області помер його батько [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька прийняла його дружина [PERSON] , однак через смерть не встигла оформити. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документального підтвердження факту реєстрації шлюбу між його батьками [PERSON] та [PERSON] , тому просить в судовому порядку встановити зазначені юридичний факт та визнати за ним право власності на житловий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Козак І.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини його неявки не повідомила. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] з [PERSON] 22 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №49, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . 12 вересня 2011 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №682/2011 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . 13 січня 2023 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачу в оформленні спадщини на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] через помилку у написанні прізвища спадкодавця, а саме, згідно повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб прізвища наречених вказано « [PERSON] », тоді як згідно свідоцтв про смерть прізвища померлих вказані як « [PERSON] ». Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 682/2011, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 12 вересня 2011 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є позивач [PERSON] . Усуваючи встановлені нотаріусом причини, які стали підставою для відмови позивачу в оформленні спадщини, суд зважає на наступне. Факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження позивача, де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00038118125 від 13 січня 2023 року; у якому дати народження наречених співпадають з датами народження [PERSON] та [PERSON] , довідкою виконкому Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, згідно якої [PERSON] , який помер [INFO] , був чоловіком для [PERSON] . Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо, показали, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям й з січня 1953 року по день смерті [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відтак, позовні вимоги позивача про встновлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який для [PERSON] був чоловіком, а для [PERSON] - батьком. Згідно довідки виконкому Решнівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області до майна померлого [INFO] [PERSON] , останній проживав на день смерті в [ADDRESS] і йому належав вказаний житловий будинок. Після його смерті в управління та розпорядження спадковим майном вступила дружина спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину, користувалась земельною ділянкою, на даний час закрила хату на замок, проводить поточний ремонт. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який належав останньому згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 вересня 1989 року. Згідно відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 18 жовтня 2022 року спадкова справ до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, [PERSON] прийняла спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла. Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 13 січня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] через неможливість встановити факт перебування померлих [PERSON] та [PERSON] в шлюбі. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі, на житловий будинок по [ADDRESS] , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Позовні вимоги про стягнення судових витрат позивачем не заявлялись.

Outcome: approved