Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 2020/ОВР/241-000218 від 06.04.2020 року в розмірі 6922 грн. 06 коп. станом на 03.03.2023 року, в обґрунтування чого посилався на те, що 06.04.2020 року між сторонами було укладено договір № 2020/ОВР/241-000218 про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки. Відповідно до умов договору позичальнику на картковий рахунок встановлено орієнтовану суму кредиту в розмірі 10000 грн. з початковим строком дії з 06.04.2020 року по 05.04.2021 року з подальшою автоматичною пролонгацією строку дії договору з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 42 % річних та 48 % річних в разі наявної простроченої заборгованості. Позивач виконав свої зобов`язання, відкривши відповідачу рахунок та видавши «ЕКО кредитку», але відповідач не виконує належним чином умови договору, не проводить сплату процентів за користування кредитом та не повернув отримані кредитні кошти, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Ухвалою суду від 08 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, були направлені копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик в судове засідання. Відомості про дату та час судового засідання знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Поштові конверти з судовими повістками, направлені за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернуті суду засобами поштового зв`язку з довідкою про невручення відповідачу рекомендованого листа суду у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Крім цього, відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином неодноразово повідомлений, про що свідчать довідки про доставку СМС повідомлень з документом «Судова повістка про виклик до суду», причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. 06.04.2020 року між сторонами було укладено договір № 2020/ОВР/241-000218 про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки. Відповідно до умов договору позичальнику на картковий рахунок встановлено орієнтовану суму кредиту в розмірі 10000 грн. з початковим строком дії з 06.04.2020 року по 05.04.2021 року з подальшою автоматичною пролонгацією строку дії договору з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 42 % річних та 48 % річних в разі наявної простроченої заборгованості. Позивач виконав свої зобов`язання, відкривши відповідачу рахунок та видавши «ЕКО кредитку», але відповідач не виконує належним чином умови договору, не проводить сплату процентів за користування кредитом та не повернув отримані кредитні кошти, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Вказані обставини встановлені судом на підставі наступних документів: копії довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб; копією заяви договору № 2020/ОВР/241-000218 від 06.04.2020 року, відповідно до якої відповідачу відкрито рахунок та видано «ЕКО кредитку»; розрахунком заборгованості відповідача за договором № 2020/ОВР/241-000218 від 06.04.2020 року, згідно з яким станом на 03.03.2023 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 6922 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 4999 грн. 94 коп., заборгованості по процентах в сумі 1922 грн. 12 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказаний договір є договором приєднання у розуміння ст. 634 ЦК України, оскільки його умови встановлені банком і він може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору. Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками є системою затверджених банком та оприлюднених на офіційному сайті позивача норм, що визначають загальні та публічні умови відносин між банком та фізичними особами. Згідно з п. 3.1 Правил договір вважається укладеним якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву договір, а банк прийняв таку заяву договір без зауважень та відкрив рахунок і субрахунок. За п. 5.2.10 Правил позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом, у тому числі у сумі мінімальних пратежів, та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені договором. Відповідно до п. 5.2.11 Правил позичальник зобов`язався не пізніше останнього для строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у заяві договорі, погасити усю існуючу станом на цей день заборгованість за овердрафтом та за нарахованими процентами. Статтею 1054 ЦК України визначено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідні зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 03.03.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6922 грн. 06 коп. і складається із заборгованості за кредитом в сумі 4999 грн. 94 коп. та заборгованості по процентам в сумі 1922 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved