Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У березні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києвазвернувся представник заявниці [PERSON] - адвокат Осока О.В. із заявою про встановлення факту належності диплому серії [NUMBER] , виданого Київським державним педагогічним інститутом ім. О.М. Горького 27.06.1984 (реєстраційний номер 1134) на ім`я [PERSON] , заявниці. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що диплом серії [NUMBER] , який належить заявниці був виписаний з орфографічною помилкою у прізвищі, пов`язаною з неправильною транслітерацією в перекладі з російської мови, а саме виписаний на прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Помилка була виявлена при зверненні заявниці до Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком. Оскільки внести зміни у диплому позасудовому порядку заявниця не має можливості, вона вимушена звернутись з даною заявою до суду про встановлення факту належності документа, оскільки, для заявниці це має юридичне значення і потрібне для підтвердження трудового стажу, який необхідний для призначення пенсії. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 матеріали заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2023 відкрито провадження у даній справі та справа призначена до розгляду в поряду окремого провадження. В подальшому, в судове засідання, яке було призначено на 04.10.2023 заявниця та її представник, а також, представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Представник заявниці надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі та участі заявниці, в якій просив заяву задовольнити в повному обсязі.Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві також надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника та винести рішення відповідно до наявних у справі матеріалів з урахуванням вимог чинного законодавства. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріли справи, на яких ґрунтується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження, виданого 22 вересня 1962 року запис №2856, дівоче прізвище заявниці - [PERSON] . В 1979 році заявниця вступила до Київського державного педагогічного інституту ім.О.М.Горького (наразі - Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова) на філологічний факультет на спеціальність «російська мова і література та іноземна мова» під своїм дівочим прізвищем - [PERSON] . 30 червня 1983 року вона уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище свого чоловіка, про що зроблено відповідний запис за №2726 в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, місце реєстрації - м. Київ, Палац реєстрації шлюбів та новонароджених, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 30.06.1983. На підставі укладеного шлюбу відбулася заміна паспорта. Заявницею було отримано паспорт серії [NUMBER] , виданий 16.12 1983 Шевченківським РУВС м.Києва на прізвище [PERSON] . В 1984 році закінчила повний курс навчання зазначеного інституту та отримала Диплом державного зразка [NUMBER], в якому зазначено прізвище « [PERSON] » (як українською так і російською мовою). З трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 27 лютого 1985 року, вбачається, що на її титульній сторінці вказано прізвище « [PERSON] » російською мовою і « [PERSON] » українською мовою та в подальшому проставлена відмітка відділу кадрів щодо того, що зміна прізвища на « [PERSON] » відбулась на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 29 серпня 1997 року, копія якого міститься в матеріалах справи. За таких обставин, при повторному шлюбі в свідоцтві про укладення шлюбу прізвище, яке співпадало з прізвищем у паспорті, також вказане - як [PERSON] , яка після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Таким чином, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що прізвище заявниці українською мовою було « [PERSON] » (російською - « [PERSON] »), що зазначено в паспорті, свідоцтві про одруження, свідоцтві про розірвання першого шлюбу, трудовій книжці. Судом встановлено, що 12.09.2022 заявниця у встановленому законом порядку подала заяву №11054 до Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком. Однак, листом від 21.09.2022 за № 2600-0211-8/119746 їй було повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Однією з підстав відмови стало незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 по 23.06.1984, оскільки в дипломі прізвище « [PERSON] » не відповідає дошлюбному прізвищу « [PERSON] », зазначеному у свідоцтві про шлюб № [NUMBER] . Судом встановлено, що адвокатом Осокою О.В. в інтересах заявниці було зроблено адвокатський запит від 21 лютого 2023 року № 21/02/23 щодо надання навчальним закладом відповідної інформації, на який була надана архівна довідка № 02/496, зокрема, про те, що: « [PERSON] дійсно навчалась в Київському державному педагогічному інституті імені О.М. Горького, нині Національний педагогічний університет імені М.П. Драгоманова, на філологічному факультеті за спеціальністю «Російська мова і література та іноземна мова» з 1979 року по 1984 рік. Форма навчання - денна. Отримала диплом серії [NUMBER] від 27.06.1984 р., реєстраційний номер № 1134. Крім цього, з довідки вбачається, що зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] » у всіх списках та документах зроблено на підставі наказу № 405 від 18.05.1984. В свою чергу зазначений наказ було видано на підставі копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 30.06.1983. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення і впливатиме на реалізацію її права на оформлення пенсії за віком, а тому, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Згідност.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків. Згідност. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом, на підставі зібраних доказів, встановлено та доведено, що диплом серії [NUMBER] , виданий Київським державним педагогічним інститутом ім.О.М.Горького 27 червня 1984 (реєстраційний номер 1134) на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved