Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У травні 2023 представник [PERSON] адвокат Немченко М.В. звернулась в суд із позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з належного [PERSON] , який помер [INFO] на праві власності нерухомого майна, який накладений в межах виконавчого провадження № 52452342 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 1378 грн. витрат по оплаті судового збору та виконавчого провадження № 52452267 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 року виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приват Банк» 201,22 доларів США заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частки трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Під час оформлення спадкової справи позивач дізналася, що на спадкове майно накладено арешт, тому видача свідоцтва про право на спадщину затримується. 08.04.2023 позивачка через свого представника звернулась із заявою до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій просила зняти арешт з майна померлого. 26.04.2023 вона отримала відповідь про те, що у відділі перебувало виконавче провадження № 52452342 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 1378 грн. витрат по оплаті судового збору та виконавче провадження № 52452267 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 року виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приват Банк» 201,22 доларів США заборгованості. 29.06.2017 державним виконавцем Саміляк О.М. винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, тому арешт зняти неможливо. Строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання стягувачем сплив, виконавчі документи за яким боржником є [PERSON] на виконанні відсутні, арешт майна перешкоджає позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину, тому арешт слід зняти. На підготовчому засіданні 24.05.2023 судом було роз`яснено представнику позивача її право на зміну предмету та підстав позову, право на заміну неналежного відповідача належним чи залучення співвідповідача, оскільки арешт було накладено в інтересах ПАТ КБ «Приват Банк», для виконання рішення суду на користь банку. Представник позивача клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачем ПАТ КБ «Приват Банк» не заявила, також не вважала за необхідне змінювати позовні вимоги. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року ухвалено залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: АТ КБ «Приват Банк». 13 червня 2023 року представник позивача оновила позовну заяву, але не просила про заміну відповідача та позовні вимоги не змінювала. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, жодних заяв від нього не надходило. Представник третьої особи своєї думки щодо позову не висловила, пояснень не надала. Ухвалою суду від 13 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі. В судові засіданні позивачка та її представник не з`явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, просить позов задоволити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та представник третьої особи в судові засідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.08.2008 року та витягом про реєстрацію права власності від 21.11.2008 (а.с.40-41 зв.). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою, [PERSON] до дня смерті [INFO] (а.с.35). [PERSON] був племінником позивачки та помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.33 зв.). Після його смерті відкрилась спадщина на його 1/2 частку квартири [ADDRESS] , позивачка 05.08.2022 звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. із заявою про прийняття спадщини та 14.03.2023 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (а.с. 33, 48). Як вбачається із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.03.2023 на майно [PERSON] відділом ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції накладено арешт (а.с.9-10). Із листа заступника начальника Івано-франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що арешт накладено у зв`язку з тим, що на виконанні у Івано-Франківському відділі ДВС перебувало виконавчого провадження № 52452342 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 1378 грн. витрат по оплаті судового збору та виконавче провадження № 52452267 з примусового виконання виконавчого листа № 344/843/2016 від 07.09.2016 року виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приват Банк» 201,22 доларів США заборгованості. 29.06.2017 державним виконавцем Саміляк О.М. винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, тому виконавча служба не може зняти арешт самостійно. Відповідно до\~ ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 15 ЦК України, частина перша\~статті 16 ЦК України). Частинами першою, третьою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статті 48 ЦПК України\~сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга\~статті 51 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що: «У справі, що переглядається, [PERSON] пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв». У справі, яка розглядається судом, предметом спору є вимога [PERSON] , яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй в порядку спадкування, про його звільнення з-під арешту, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк», при цьому позов пред`явлено лише до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Суд роз`яснював представнику позивача під час підготовчого провадження про можливість заміни неналежного відповідача належним, але представник позивача таким право не скористалась та вважає, що саме органи виконавчої служби порушили право позивачки Належним відповідачем у справі є ПАТ КБ «Приват банк», оскільки саме в його інтересах державним виконавцем накладався арешт на майно боржника [PERSON] . Доводи представника позивача про те, що виконавче провадження закрито, а строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання стягувачем минув, є необґрунтованими з огляду на таке. Згідно з частиною третьої\~статті 13 ЦК України\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша\~статті 44 ЦПК України). Судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей щодо погашення заборгованості [PERSON] за рішенням Івано-Франківського міського суду у справі № 344/843/16-ц від 09 червня 2016 року, під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на невизначене майно, нерухоме майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення, невизнання чи оспорення її прав та інтересів саме відповідачем Івано-Франківським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. На підставі наведеного, відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed