Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. В провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] (с.Пядиківці Чернівецького району Чернівецької області) про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є її батьком. Вказує, що на даний час вона проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги їй на утримання не надає в добровільному порядку, хоча може, так як він є працездатним. Посилається на те, що згідно довідки, наданої Чернівецьким кооперативним фаховим коледжом за №173 від 16.06.2023 року, [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі 381 групи на денній формі навчання, спеціальність: харчові технології. Термін навчання до 01.03.2024 року. Також зазначає, що [PERSON] сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття на підставі рішення суду. На даний час відповідач служить в ЗСУ, а тому просить суд задовольнити позовну заяву та стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання на період навчання в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, до завершення навчання, тобто до 01.03.2024 року, починаючи стягнення з дня подачі заяви в суд. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, однак скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак скерував відзив на позовну заяву. У відзиві вказує, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді солдата 2-ого механізованого батальйону 24-ої бригади. 17.01.2023 року отримав контузію та бойове поранення внаслідок вибуху мінометної міни поруч з ним. За наслідком наведеного його направлено на лікування, яке проходить і станом на день подання відзиву. Посилається на те, що позивачем взагалі не долучено до позовної заяви доказів, якими підтверджується його можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Крім того позивачем не додано довідку про його доходи, про наявність у нього на праві власності нерухомого майна. Зазначає, що позивачем не вказується про фінансову можливість її матері у прийнятті участі по сплаті додаткових витрат пов`язаних із навчанням доньки. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позову, в разі відсутності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог просить зменшити розмір заявлених аліментів до 1/5 частки від усього його заробітку. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 01.07.2005 року, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки наданої Чернівецьким кооперативним фаховим коледжом за №173 від 16.06.2023 року [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі 381 групи на денній формі навчання, спеціальність: харчові технології. Термін навчання до 01.03.2024 року (а.с.4). Відповідно до військового квитка серія [NUMBER] від 03.08.2022 року [PERSON] є військовозобовязаним (а.с.21-23). Довідкою №10222 від 05.09.2023 року виданої ВЧ [NUMBER] стверджується, що [PERSON] в період з 15.01.2023 по 20.03.2023 брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах Донецької, Луганської, Херсонської областей та в період здійснення зазначених заходів (а.с.29). Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення усімейному Кодексі України. Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина першастатті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина першастатті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання, є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. При цьому, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, вартість життя, місце навчання та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище і стан здоров`я платника аліментів, а тому суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку . При цьому, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по належному утриманню дитини. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів, в даному випадку, забезпечить дитині належний рівень її матеріального утримання. При цьому, суд вважає, що справедливим є розмір аліментів у розмірі по 1/5 частки від заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, на період навчання, який є необхідним та достатнім для забезпечення кращих інтересів дитини, а тому, на думку суду, сприятиме забезпеченню гармонійного розвитку дитини. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073, 60 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial