Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

\~\~ 19 липня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 25 серпня 1999 року по 04 листопада 2003 року та з 20 травня 2004 року по 17 жовтня 2017 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач). 17 жовтня 2017 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою (копія додається) та не можуть і не будуть заперечуватись відповідачем. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 12 квітня 2023 року (копія додається), затвердженого начальником управління Дєржпраці в Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5, S1, С5, С6, С7), вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузії міжхребцевого диска LЗ-S1, гриж III морля в тілях L1, LЗ, спондилоартрозу, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. -хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня. -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Згідно п. 16 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін праці під впливом шкідливих виробничих факторів обумовлених технологічним процесом на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: вібрація - загальна - 106 дБ, запиленість повітря робочої зони: максимальна - 3,9 мг/м3, середня - 1,6 мг/м3, шум - 96 дБА. За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-5 розслідування нещасного випадку від 24 листопада 2010 року та актом форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаним з виробництвом (копії додаються). П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: по команді [PERSON] . [PERSON] почав рух електровозом вперед, при цьому кінець бурової штанги встановлений на грунт виробки ковзнув по ґрунті. Щоб бурова штанга не впала, [PERSON] тримав правою рукою верхній кінець бурової штанги. Ковзаючи по ґрунті бурова штанга упеплась в ґрунт і в цей момент часу [PERSON] придавило великий палець правої руки між буровою штангою і кабіною електровоза. Згідно з п. 6 акту форми Н-5 комісія вирішила, що нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом. Відповідно до п. 9 акту форми Н-1 позивачу було встановлено діагноз: рвано-розможенна рана в області нігтівої фаланги 1 пальцю правою кисті. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 березня 2011 року серія 12 ААА № 049802 позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 5% (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 06 лютого 2018 року серія 12 ААА № 011444 позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65% (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 06 лютого 2018 року серія 12 ААА № 621089 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 лютого 2019 року серія 12 ААА № 011961 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: 60% - проф. захворювання, 5% - виробнича травма (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 лютого 2019 року серія 12 ААБ № 173361 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02 лютого 2021 року серія 12 ААА № 012451 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65% (копія додається). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02 лютого 2021 року серія 12 ААБ № 575135 позивачу повторно безтерміново встановлено третю групу інвалідності (копія додається). Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою № 14281 із медичної карти стаціонарного хворого та випискою-епікриз № 4432/971 із медичної карти стаціонарного хворого (копії додаються). Відповідно до медичного висновку від 28 липня 2017 року № 1418 (копія додається) позивач має скарги на біль в шийному і поперековому відділах хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель сухий, головний біль, запаморочення, втому, зниження слуху. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це негативно позначається на душевному та фізичному станах. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000 грн., які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлявся належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача не надійшло. Відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до трудової книжки, виданої на ім`я позивача [PERSON] останній дійсно з 25 серпня 1999 року по 04 листопада 2003 року та з 20 травня 2004 року по 17 жовтня 2017 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач). 17 жовтня 2017 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою та не заперечуються відповідачем. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 12 квітня 2023 року (копія додається), затвердженого начальником управління Дєржпраці в Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5, S1, С5, С6, С7), вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузії міжхребцевого диска LЗ-S1, гриж III морля в тілях L1, LЗ, спондилоартрозу, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. -хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня. -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Згідно п. 16 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін праці під впливом шкідливих виробничих факторів обумовлених технологічним процесом на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: вібрація - загальна - 106 дБ, запиленість повітря робочої зони: максимальна - 3,9 мг/м3, середня - 1,6 мг/м3, шум - 96 дБА. За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-5 розслідування нещасного випадку від 24 листопада 2010 року та актом форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаним з виробництвом (копії додаються). П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: по команді [PERSON] . [PERSON] почав рух електровозом вперед, при цьому кінець бурової штанги встановлений на грунт виробки ковзнув по ґрунті. Щоб бурова штанга не впала, [PERSON] тримав правою рукою верхній кінець бурової штанги. Ковзаючи по ґрунті бурова штанга упеплась в ґрунт і в цей момент часу [PERSON] придавило великий палець правої руки між буровою штангою і кабіною електровоза. Згідно з п. 6 акту форми Н-5 комісія вирішила, що нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом. Відповідно до п. 9 акту форми Н-1 позивачу було встановлено діагноз: рвано-розможенна рана в області нігтівої фаланги 1 пальцю правою кисті. /а.с.1011,12-17/ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 березня 2011 року серія 12 ААА № 049802 позивачу первинно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 5% /а.с.18/. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 06 лютого 2018 року серія 12 ААА № 011444 позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65% /а.с.19/. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 06 лютого 2018 року серія 12 ААА № 621089 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 лютого 2019 року серія 12 ААА № 011961 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: 60% - проф. захворювання, 5% - виробнича травма /а.с.20/. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 лютого 2019 року серія 12 ААБ № 173361 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02 лютого 2021 року серія 12 ААА № 012451 позивачу повторно безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65% /а.с.21/ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02 лютого 2021 року серія 12 ААБ № 575135 позивачу повторно безтерміново встановлено третю групу інвалідності /а.с.21- на звороті/. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою № 14281 із медичної карти стаціонарного хворого та випискою-епікриз № 4432/971 із медичної карти стаціонарного хворого /а.с.22,23-24/. Відповідно до медичного висновку від 28.11.2017 року № 1418 позивач має скарги на біль в шийному і поперековому відділах хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель сухий, головний біль, запаморочення, втому, зниження слуху. /а.с.25-26/ У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це негативно позначається на душевному та фізичному станах. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) (далі - Постанова) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно з ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вище зазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 65% професійної працездатності, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial