Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

19\~липня 2023 року зі Срібнянського районного суду Чернігівської області до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п.\~2 ч.\~1, ч.\~4 ст.\~31 ЦПК України надійшла на розгляд вказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02\~лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №\~10024/0211 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №\~3/211-2021 у сумі 58\~600,00 грн, зі сплатою 56% річних, строком до 60 місяців, термін повного повернення кредиту 01\~лютого 2026 року. Позичальник зобов`язався погашати кредит рівними частинами в сумі 976,67 грн та сплачувати нараховані банком відсотки щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним. У разі затримки сплати суми боргу та/або процентів на один календарний місяць банк має право вимагати повернення всієї суми боргу (кредиту та відсотків). Якщо ж позичальник прострочив виконання зобов`язань на строк понад 88 календарних днів, то строк повернення кредиту є таким, що настав, і позичальник повинен повернути кредит у повному обсязі. [PERSON] порушив умови кредитного договору, утворивши прострочену заборгованість зі сплати основного боргу та процентів. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань банк двічі, 20 вересня 2021 року та 04\~січня 2022 року, направляв позичальнику попередження про необхідність погашення боргу за кредитом. Проте борг так і залишився несплаченим. Заборгованість станом на 08\~липня 2022 року складає 42\~348,10 грн, з яких: 27\~151,24 грн заборгованість за кредитом; 11\~010,37 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 572,32 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 195,50 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 2\~705,88 грн - інфляційні втрати від несвоєчасного погашення основного боргу (кредиту); 712,79 грн інфляційні втрати від несвоєчасного погашення процентів. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 42\~348,10 грн, а також 2\~481,00 грн понесених судових витрат. 29\~липня 2023 року відповідач [PERSON] подав до Срібнянського районного суду заяву про визнання позову (а.с.\~48). 08\~серпня 2022 року ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області Ходіч В.М. провадження у справі закрито у зв`язку зі смертю відповідача (а.с.\~54-56). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24\~жовтня 2022 року задоволено апеляційну скаргу позивача АТ «Державний ощадний банк України», скасовано ухвалу Срібнянського районного суду Чернігівської області від 08\~серпня 2022 року, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.\~79-81). Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області Цигури Н.А. від 09\~листопада 2022 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду на 24\~листопада 2022 року (а.с.\~86). Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області Цигури Н.А. від 24\~листопада 2022 року провадження у справі зупинено до залучення правонаступника померлого відповідача (а.с.\~91-92). Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 11\~липня 2023 року суддю [PERSON] відраховано зі штату суду у зв`язку із задоволенням заяви про відставку. 18 липня 2023 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшла копія спадкової справи №\~174/2022 після смерті [PERSON] , яка в той же день перенаправлена до Варвинського районного суду Чернігівської області. Крім того, 25 липня 2023 року до Варвинського районного суду надійшло перенаправлене зі Срібнянського районного суду Чернігівської області клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», про поновлення провадження у справі та залучення спадкоємців померлого [PERSON] до участі у справі в якості правонаступників відповідача. Справу розподілено судді Варвинського районного суду Чернігівської області Савенку А.І. 14\~серпня 2023 року (після виходу судді з відпустки). Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18\~серпня 2023 року прийнято справу до розгляду; поновлено провадження у справі; залучено до участі у справі правонаступників померлого відповідача [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки [PERSON] ; призначено розгляд справи на 14\~вересня 2023 року (а.с.\~141-142). У зв`язку з неявкою відповідачів розгляд справи відкладено до 05\~жовтня 2023 року. 22\~вересня 2023 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог від 15 вересня 2023 року, відповідно до якої просять стягнути на користь позивача заборгованість спадкодавця [PERSON] зі спадкоємців: [PERSON] - у сумі 14\~116,03 грн; малолітньої [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , - у сумі 14\~116,03 грн; [PERSON] - у сумі 14\~116,03 грн (а.с.\~178-180). Заява про уточнення позовних вимог обґрунтована тим, що при доведеності вимог кредитора суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця. При цьому доводити обсяг спадкового майна повинні спадкоємці, які заперечують проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємців за зобов`язанням спадкодавця обмежена вартістю майна. Представник позивача за довіреністю Ісаков\~Д.Г. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив стягнути борг за кредитним договором із правонаступників померлого відповідача, залучених до участі у справі. Правонаступник відповідача [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що до спадкового майна належить земельна ділянка, яка перебуває в оренді СТОВ «Батьківщина». Вартість вказаної земельної ділянки складає близько 60\~000,00 гривень, тобто перевищує заборгованість за кредитом, яка є предметом спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02\~лютого 2021 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» договір про споживчий кредит №\~3/211-2021 (а.с. 24-29). Відповідно до п. п. 2.2., 2.4., 3.1.1.1., 3.3.1., 3.3.3. договору кредит надано на загальну суму 58\~600,00 грн, термін остаточного повернення не пізніше 01\~лютого 2026 року, фіксована процентна ставка 56 % річних, комісійна винагорода за надання кредиту 2\~930,00 грн, порядок повернення кредиту рівним частинами в розмірі 976,67 грн та проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, у безготівковій або, за погодженням з банком, у готівковій формі, починаючи з березня 2021 року. У разі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць банк має право вимагати повернення суми кредиту та всіх нарахованих процентів (п.п.\~3.9.1 договору). При цьому у п.п. 3.9.2. договору передбачено, що позичальник повинен сплати суму кредиту та проценти протягом 30 днів з дня отримання відповідної вимоги банку. Згідно з п. п. 3.9.3. строк повернення кредиту є таким, що настав, і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості на строк 88 календарних днів. Прострочення виконання зобов`язання за договором, зокрема за відсотками, розпочалося з 31\~березня 2021 року, а починаючи з 10 червня 2021 року позичальник взагалі припинив сплачувати проценти (а.с. 11-12). 20 вересня 2021 року та 04\~січня 2022 року позивач надсилав відповідачу [PERSON] листи-вимоги з повідомленням про наявність простроченої заборгованості та про обов`язок терміново її погасити (а.с. 21), проте після отримання листів позичальник заборгованість не погасив, умови договору не виконав. Внаслідок цього банк нарахував [PERSON] заборгованість станом на 08\~липня 2022 року у розмірі 42\~348,10 грн, з яких: 27\~151,24 грн заборгованість за кредитом; 11\~010,37 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 572,32 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 195,50 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 2\~705,88 грн - інфляційні втрати від несвоєчасного погашення основного боргу (кредиту); 712,79 грн інфляційні втрати від несвоєчасного погашення процентів (а.с. 11-12). [INFO] відповідач [PERSON] помер (а.с.\~52). Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився. З матеріалів спадкової справи №\~174/2022 після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину на все належне спадкодавцеві майно прийняли: дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] (а.с.\~112-125). Вказаних спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] та малолітню [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , залучено до участі у справі в якості правонаступників померлого відповідача [PERSON] . У матеріалах справи знаходиться претензія про грошові вимоги, подана АТ «Ощадбанк в особі ТВБВ №\~10024/0211 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» до нотаріуса, в якій викладені грошові вимоги до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] на суму 42\~348,10 грн (а.с.\~113-114). Претензія надійшла до нотаріальної контори 27\~грудня 2022 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Стаття 1282 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 18\~вересня 2019 року по справі №\~640/6274/16-ц, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Покладення обов`язку доказування наведених обставин на кредитора є безпідставним. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29\~січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15\~липня 2020 року у справі №\~645/1566/16-ц, від 04\~березня 2020 року у справі №\~2609/30529/12, від 01\~липня 2021 року у справі №\~202/7691/17. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відносини кредитування допускають правонаступництво. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~ \~ За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів належного виконання кредитного договору суду не надано, враховуючи визнання позову як самим спадкодавцем [PERSON] , так і його правонаступником [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~481,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на правонаступників відповідача у рівних частинах. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, оскільки відповідач за життя та правонаступник відповідача визнали позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з правонаступників відповідача на користь позивача слід стягнути 50% судового збору, а позивачу необхідно повернути 50% сплаченого ним судового збору з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved