Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вона має право на частку житлового будинку А-1 загальною площею 123,5 кв.м., житловою площею 101,3 кв.м., з допоміжними господарськими будівлями та спорудами: погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня-сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1, колодязь № 2, які розташовані у [ADDRESS] . Зі змісту договору купівлі-продажу від 04.01.2014 вбачається, що відповідач [PERSON] є власником іншої частини житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарських побудов за цією ж адресою. Враховуючи, що майно їй та відповідачу належить на праві спільної часткової власності, вона позбавлена самостійно користуватися та розпоряджатися ним. Іноді виникають непорозуміння з приводу користування, в т.ч. ремонту. Рішенням Лохвицької міської ради від 18.08.2021 р. «Про присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна» об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на одну частину присвоєно адресу [ADDRESS] , а іншій частині [ADDRESS] . Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 11.10.2022 визначено склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси. Посилаючись на ст.ст. 319, 356, 358, 367 ЦК України, просила припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на вказане нерухоме майно; здійснити поділ в натурі житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , на земельній ділянці місцевої ради, а саме: а) виділити їй [PERSON] житловий будинок (половина спареного) «А1», загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м, частину літньої кухні-сараю «Б», частина прибудови «б»,\~прибудову «б1»,погріб «Д», сарай «Е», частину огорожі «№ 1», частину колодязя «№ 2», б) виділити [PERSON] , житловий будинок (половина спареного) «А1», загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв. м, частину літньої кухні-сараю «Б», частина прибудови «б», погріб «Ж», сарай «В», вбиральня Г, частину огорожі «№ 1» , частину колодязя «№ 2». \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 10.01.2023 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засіданні. Ухвалою суду від 01.02.2023 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Судове засідання, призначене на 23.02.2023 р., було відкладене. В судове засіданні 23.02.2023 р. позивач та відповідач не з`явилися, в заявах до суду просили в цей день розгляд справи проводити без їх участі. Представник позивача адвокат Бондаренко О.В. в судовому засіданні цього дня позовні вимоги підтримала, пояснила суду обставини, викладені в позові та заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 05.04.2023 р. у вказані справі була призначена експертиза, на вирішення якої було поставлені запитання, щодо того, чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці місцевої ради, відповідно до часток співвласників, які становлять по 1/2 у кожного; та щодо того, які варіанти розподілу житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за цією адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці місцевої ради, можливо визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва; і провадження було зупинено. 11.07.2023 р. від експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, в зв`язку з тим, що позивачем не проведена оплата, та сторонами не надано додаткових матеріалів. (а.с. 99-101). Ухвалою від 13.07.2023 р. провадження у справі було поновлено. Ухвалою суду від 04.09.2023 р. було відмовлено сторонам в затвердження мирової угоди, через відсутність правових підстав для цього. В судове засідання 26.09.2023р. сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача в судовому засіданні повідомила, що позивач обізнана з правами та обов`язками, визначеними ЦПК України, обізнана про наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних обов`язків, проте на задоволенні позову наполягає. З огляду на таку позицію позивача просила задовольнити позовні вимоги. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого 27.07.2021 р. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , спадщина на яке видано свідоцтво складається з 1/2 частки житлового будинку, який складається в цілому з житлового будинку А-1 загальною площею 123,5 кв.м, житловою площею101,3 кв.м, з допоміжними господарчими будівлями та спорудами: погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня-сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1, колодязь №2, який розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці місцевої влади (а.с. 3, 46) Аналогічна інформація про склад майна відображена і у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2021 р. Крім того, у цьому витязі зазначено вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 1/2 власники - [PERSON] (а.с. 32, 47) Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 04.04.2014 р. [PERSON] продала, а [PERSON] придбала у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та в цілому складається житлового будинку А-1 загальною площею 123,5 кв.м, житловою площею101,3 кв.м. з допоміжними господарчими будівлями та спорудами: погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня-сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1, колодязь №2 (а.с. 4, 51). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2014 р. видом спільної власності є спільна часткова, власники [PERSON] , опис нерухомого майна житловий будинок А-1 з допоміжними господарчими будівлями та спорудами: погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня-сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1, колодязь №2 (а.с. 33-34). 17.03.2014 р. ще на імя [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному технічному паспорті мається експлікація внутрішньої площі до плану квартири, де зазначено по приміщенню 1 : коридор, кухня, кімната 8.7 кв.м,, кімната 10,8 кв.м, кімната 18,5 кв.м, всього площею 61,4 кв.м, житловою 38,0 кв.м. ; по приміщенню 2 : кухня, кімната 12,6 кв.м, кімната 27,8 кв. м, кімната 8.4 кв. м, всього площею 62,1 кв.м. , житловою 48,8 кв.м.; в всього будинок має загальну площу 123,5 кв.м , житлову 86,8 кв.м; а в характеристиці будинку, господарських будівель та споруд значиться житловий будинок А-1, погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1 , колодязь № 2 (а.с. 27-31, 48-50). Рішенням виконавчого комітету від 18.08.2021 р. було присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку, що належить [PERSON] - [ADDRESS] , а 1/2 частині житлового будинку, що належить [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 52). Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості поділу нерухомого майна, що було видано сторонам 11.10.2022 р. суб`єктом господарювання Рідний край, у фактичному користуванні є житловий будинок А-1 загальною площею 123,5 кв.м, житловою площею101,3 кв.м. , погріб Д, погріб Ж, прибудова б, літня кухня-сарай Б, прибудова б1, сарай В, убиральня Г, сарай Е, огорожа № 1, колодязь №2. Склад новоутворених обєктів майна: власник [PERSON] - житловий будинок (половина спареного) «А1», загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м, частину літньої кухні-сараю «Б», частина прибудови «б», прибудову «б1», погріб «Д», сарай «Е», частину огорожі «№ 1», частину колодязя «№ 2», б) виділити [PERSON] , житловий будинок (половина спареного) «А1», загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв. м, частину літньої кухні-сараю «Б», частина прибудови «б», погріб «Ж», сарай «В», вбиральня Г, частину огорожі «№ 1» , частину колодязя «№ 2 (а.с. 6). Частиною 1\~ст.355 ЦК України, визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1\~ст.356 ЦК України\~ власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до\~ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно до\~ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. На підставі\~ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи оцінку наданих позивачем доказів, вважає, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна не є належним і допустим доказом, оскільки при викладі новоутворених об`єктів , як позивачу, так і відповідачу визначено по 1/2 частини літньої кухні-сараю та по 1/2 частині прибудови б. Тобто цей документ не містить фактичного можливого поділу літньої кухні сараю та прибудови б, вони залишаються у спільному користуванні та власності сторін. Позивач в позовній заяві зазначала, що між нею та відповідачкою виникають чималі непорозуміння щодо розпорядження спільною частковою власністю. А відтак в разі задоволення позовних вимог, як викладено в прохальній частині позову, враховуючи вищевикладене, не буде здійснено ефективний захист прав позивача, адже літня кухня- сарай та прибудова б залишаться у спільній частковій власності. Крім того, в описовій частині рішення судом було зазначено, що ухвалою суду від 05.04.2023 р. було задоволено клопотання представника позивача про призначення експертизи, проте позивачем не була проведена її оплата. Натомість саме висновок експерта міг надати відповідь на питання про можливі варіанти поділу нерухомого майна, зокрема і літньої кухні-сараю та прибудови б. Статтею 109\~ЦПК України\~визначено,\~що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що позивач не оплатила рахунок за експертизу, то суд таку її позицію розцінює як неналежне виконання своїх обов`язків і як ухилення від участі в експертизі, а відтак не може визнати факт можливості поділу майна так, як позивач просила в позові. Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом, в разі, якщо суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, суд, який розглядає справу має право не надавати оцінку всім іншим доказам, наданими сторонами у справі. Враховуючи наведене, в зв`язку з недоведеністю, в задоволенні позовних вимог належить відмовити. \~ \~ \~ \~\~

Outcome: dismissed