Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

16.08.2023 до Хорольського районного суду в електронній формі через систему «Електронний суд» від представника позивача Мисюкевич Катерини Володимирівни надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.09.2020 між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування траспортного засобу Honda Accord, д.н. [NUMBER] . 20.11.2020 на автодорозі Київ Одеса, 15 км, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, а також траспортних засобів KIA CEED, д.н. [NUMBER] та ТЗ ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER] , останній під керування [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Honda Accord, д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність договору страхування, власник/страхувальник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події. Було проведено огляд застрахованого траспортного засобу та визначено, що вартість його ремонту після ДТП складає 24450,22 грн. Позивачем на підставі зібраних документів складено страховий акт № 2300328918 на суму 24450,22 грн, виплату якої здійснено на рахунок СТО. Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER] [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПРАТ «СГ «ТАС» позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації). Відповідно страхового акту ПРАТ «СГ «ТАС» та розрахунку до нього, страховик відповідача виплатив ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» страхове відшкодування в розмірі 17705,15 грн. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 24450,22 грн, при цьому полісом покрито лише частину шкоди на суму 17705,15 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 24450,22 грн 17705,15 грн = 6745,07 грн. У зв`язку\~із вищевикладеним\~ позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з [PERSON] на свою користь 6745,07 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою судді Хорольського районного суду від 18.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Представник позивача у позовній заяві прохала про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, інших заяв та клопотань суду не надала. Відповідач про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із зазначенням дати отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження 29.08.2023. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~провадження має\~бути ухвалене\~ рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з нижчевикладених підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.11.2020 близько 18 години 00 хвилин на автодорозі Київ Одеса, 15 км, водій [PERSON] , керуючи автомоблем ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Honda Accord, д.н. [NUMBER] , який зупинився попереду та відштовхнув по інерції автомобіль KIA CEED, д.н. [NUMBER] . В результаті ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 по справі № 369/15176/20 [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн в дохід держави. Вищевказане підтверджується копією постанови від 14.12.2020 (а.с. 8). Відповідно до ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, а отже, саме [PERSON] , відповідно до положень ст. 1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля Honda Accord, д.н. [NUMBER] . Судом встановлено, що 27.09.2020 між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6774451/2504/20. Предметом Договору є страхування транспортного засобу Honda Accord, д.н. [NUMBER] , згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу (а.с. 12). Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого застрахованого траспортного засобу [PERSON] 23.11.2020 звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою № 328918 про факт настання події (а.с. 13-14). 23.11.2020 ПрАТ «СК «Провідна» був проведений огляд застрахованого вказаного траспортного засобу, про що складений акт первинного огляду транспортного засобу (а.с. 16). Відповідно до рахунку-фактури № ПЕ-К-00432 від 30.11.2020 з калькуляцією, вартість ремонту автомобіля Honda Accord, д.н. [NUMBER] складає 24450,22 грн (а.с. 17-19). ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300328918 на суму 24450,22 грн (а.с. 20), виплату якої здійснено на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 043682 від 03.12.2020 (а.с. 21). Судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON] , його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ "СГ "ТАС" (поліс АР 7258002) (а.с. 23). У зв`язку з цим позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с.25). Згідно Полісу АР 7258002 ПрАТ "СГ "ТАС" виплатило позивачу регресний платіж в розмірі 177705,15 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 08.08.2023 (а.с. 24). Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 24450,22 грн, при цьому полісом покрито лише частину шкоди на суму 17705,15 грн, то залишок невідшкодованої шкоди, що підлягає стягненню, складає: 24450,22 грн 17705,15 грн = 6745,07 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 Цивільного КодексуУкраїни шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Разом з тим, одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Так, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц). Так, суброгація є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Під час суброгацїї нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні. Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником. У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювана шкоди є можливість пред`явлення двох вимог: перша вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи. Відповідно до п. 1, 2 ст.9 Закону України«Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику пошкодженого автомобіля та звернулось до суду з вказаним позовом в порядку суброгації з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача частини виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 6745,07 грн, що підтверджено відповідним платіжним документом. Тому, аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 6745,07 грн з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав шкоди іншому транспортному засобу. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення у повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2684,00 грн, сплачений згідно платіжної інструкції від 28 липня 2023 року № 029545 (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved