Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із даним позовом до відповідача [PERSON] \~\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором 317187,75грн. та судові витрати. В обгрунтування вимог позивач зазначає, що 13.10.2021р. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклав з [PERSON] кредитний договір №7445660746, за яким ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 227755,80грн., а останній\~ зобов`язався протягом 48 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 11,99% річних процентів та щомісячні проценти у розмірі 2,19%. ТОВ «ФК «ЦФР» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти. Відповідач не належним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 317187,75грн. В подальшому, 01.09.2021 року ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» уклали договір відступлення права вимоги №01/09/21, за умовами якого, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач просить достроково стягнути з нього всю суму кредиту та відсотки. Зазначає, що не отримував доказів переходу до позивача прав кредитора, як повідомлення про саме відступлення первісним кредитором позивачу права вимоги. Укладений договір відступлення права вимоги за кредитним договором фактично являється договором факторингу. Водночас зазначає, що відсутні докази належного виконання позивачем своїх зобов`язань за виконанням вказаного договору щодо здійснення повної оплати за ним. В зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором є безпідставними. Також зазначає, що покликання позивача на умови отримання кредиту є безпідставними, так як таких він не підписував. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача АТ «Таскомбанк» в судове засідання не прибув, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача адвокат Романів С.І. в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Підтримує відзив на позовну заяву та у задоволенні позову просить відмовити.\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.10.2021р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №7445660746, за яким ТОВ «ФК «ЦФР» надало [PERSON] кредит у розмірі 227755,80грн., строком на 48 місяців та сплатою відсотки за користування кредитом в розмірі 11,99% річних та щомісячних процентів в розмірі 2,19%. 01.09.2021 року ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір відступлення права вимоги №01/09/21, за умовами якого, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 01.12.2022р. утворилась заборгованість в сумі 317187,75грн.,\~ з яких: 224229,69грн. заборгованість за тілом кредиту; 28115,88грн. заборгованість за річними відсотками; 64842,18грн. заборгованість за щомісячними відмотками.\~ Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Між сторонами склались правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Зокрема, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Доводи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовують факту щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а також наявного розміру прострочених платежів і ці обставини є доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 4757,82грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved