Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, визначений заочним рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.04.2012 року у справі № 409/3111/12, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зменшивши їх розмір з 1/4 частини на 1/6 частину. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, він перебував з 24.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 09.04.2012 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.03.2012 року, до досягнення дитиною повноліття. 15.01.2022 року він уклав шлюб із [PERSON] , від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . З 30.11.2021 року і дотепер він працює в ПрАТ «Оріль-Лідер» на посаді начальника зміни дільниці з поточних ремонтів технологічного устаткування. З його заробітної плати здійснюються утримання із заробітної плати на аліменти, а саме: у березні 2023 року нараховано 37027,32 грн., з яких 16312,78 грн. аліменти, у квітні 2023 року нараховано 40528,66 грн., з яких 16312,78 грн. аліменти. Таким чином, враховуючи зміну його матеріального стану та народження сина, він просить зменшити розмір аліментів. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зменшення аліментів. Представник третьої особи Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державний виконавець А.В. Бакун надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.04.2012 року у справі № 409/3111/12, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (а.с.11-12). Позивач 15.01.2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтвом про народження (а.с. 9-10). Відповідно до довідки про доходи (а.с. 13-14), позивач працює в ПрАТ «Оріль-Лідер» на посаді начальника зміни дільниці з поточних ремонтів технологічного устаткування та за період з березня 2023 року по квітень отримав заробітну плату у розмірі 77555,98 грн., яких 13960,08 грн. податок з доходів фізичних осіб, 32625,56 грн. сплачені аліменти, згідно ВП № 50736132. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального та сімейного стану батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили. У Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 визначено, що «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів». Відповідно до ст. 76 ЦПК України показами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищевикладене, ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач надав належні та достатні докази зміни матеріального стану, відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених у ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved