Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , про стягнення грошових коштів у порядку регресу та судових витрат. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.11.2021 о 13 год. 10 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів MERCEDES-BENZ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля Nissan Note, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси по справі №947/1033/22, дорожньо-транспортна пригода сталась, у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, як встановлено постановою Київського районного суду м.Одеси по справі №947/1035/22, відповідач, будучи причетним до вищевказаної ДТП, самовільно залишив місце ДТП, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР/206590686). Власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7436,92 грн. Тому, відповідно до підпункту в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача у порядку регресу суму завданої шкоди у розмірі 7436,92 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] , про стягнення грошових коштів у порядку регресу передано за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 вищезазначену позовну заяву передано судді Ткач М.М. Ухвалою від 04.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, при цьому, у матеріалах справи знаходиться заява представника позивача, у якій просить суд розглядати справу за відсутності представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як убачається із матеріалів справи, 03.11.2021 на вул. Балківській, 27 у м. Одесі, [PERSON] , керуючи автомобілем Mersedes-Benz державний номер [NUMBER] , порушив вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху України», рухаючись заднім ходом у дворі житлового будинку здійснив зіткнення з автомобілем Nissan державний номер [NUMBER] . Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановами Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2022 у справі № 947/1033/22 та №947/1035/22 визнано [PERSON] , [INFO] , винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КпАП України, застосовано до нього адміністративні стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказані вище постанови суду є чинними і мають по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст.82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.11.2021, був пошкоджений автомобіль Nissan Note, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР/206590686). Відповідно до Аварійного сертифікату 66-D/98/9 від 23.11.2021, а також ремонтної калькуляції вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Nissan Note, номерний знак [NUMBER] , складає 12044,3 грн. 04.11.2021 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 15.12.2021 ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі розрахунку страхового відшкодування, а також страхового акта №ЦВ/21/6748 було здійснено виплату у розмірі 7436,92 грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 25523 від 15.12.2021. Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У зв`язку з тим, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до підпункту в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved