Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

В Острозький\~районний суд\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 20 листопада 2018 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис №13). Вказує, що від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають діаметрально протилежні погляди на життя. Вказує, що після одруження в них виявилося набагато менше спільних інтересів, ніж вони вважали. Вказала, що вони вже давно втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Між ними відсутні подружні стосунки. Вважає, що шлюб між ними існує формально, так як вони на даний час ніяких подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов`язків не мають, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 24.08.2023 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву та заперечення проти позову не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис №13), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2018 року. Під час шлюбу у сторін народились донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2019 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2022 року. Згідно повідомлення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області вих. №4140/01-17-23 від 22.08.2023 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З доводів позивачки судом встановлено, що вона та відповідач проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 14.08.2023 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved