Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач, з яким вона перебуває в шлюбі є батьком [PERSON] , [INFO] . Зараз вирішується спір про розірвання шлюбу між ними та визначення місця проживання дитини. Син проживає разом з нею, проти чого не заперечує відповідач. З моменту припинення фактичних шлюбних стосунків відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона в повному обсязі самостійно утримує дитину, оплачує лікування, дитячий садочок, гуртки, репетиторів, купує іграшки, забезпечує харчування, оплачує комунальні послуги. Відповідач офіційно працевлаштований на посаді директора у ТОВ «Труб-інжбуд», де отримує достатній дохід для проживання в м. Києві, де середня заробітна плата на місяць становить 21347 грн.. Вартість приватного дитячого саду «Мандаринка» на місяць з урахуванням гуртків становить 15000 грн. Мінімально достатнім є визначення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі 15000 грн. на місяць. З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з [PERSON] на користь свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 01.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15.06.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів. Представник відповідача адвокат Красіловський В.О. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2600 грн. щомісячно. Свою позицію обґрунтував тим, що розмір щомісячної заробітної плати відповідача, яку він отримує в ТОВ «Труб-інжбуд» становить 10062,50 грн. Також [PERSON] працює в ТОВ «ВЕГІ-ТРЕНД», де займає посаду директора, його дохід з період з 05.05.2022 по 30.04.2023 на цьому підприємстві склав 0 грн. В січні 2022 року відповідач отримав дохід в розмірі 18500 грн. за передачу корпоративних прав. [PERSON] мешкає однією сім`єю разом з [PERSON] , яка працює в ТОВ «Мед-сервіс» фармацевтом та отримує заробітну плату в розмірі 6950 грн. [PERSON] оплачує вартість орендної плати квартири, де вони проживають. Врахування витрат відповідача на правову допомогу в розмірі 20000 грн. у судовій справі не є пропорційним встановленням його доходу та не може забезпечити реальну можливість сплачувати ним аліменти в розмірі 15000 грн. В травні 2023 року відповідач проходив медичне обстеження та йому був встановлений діагноз стеатогепатит середнього ступеня активності та призначено лікування. Зазначене підтверджує погіршення стану здоров`я відповідача. Оскільки відповідач має щомісячний дохід в розмірі 10062,50 грн., то розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн. є не співрозмірним з його можливостями. Відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн. Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, який не приймається судом, оскільки він не підписаний позивачем. Позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені в позові. Представник відповідача адвокат Богачук І.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 03.10.2009 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2016. 01.01.2023 між [PERSON] та Приватним закладом дошкільної освіти «Мандаринка» укладений договір №08-06-07 про забезпечення кваліфікованого навчання дитини в період з 01.01.2023 по 31.08.2023, вартість послуг 12950 грн. за один календарний місяць. 01.01.2023 між [PERSON] та Приватним закладом дошкільної освіти «Мандаринка» укладена додаткова угода до договору від 01.01.2023 №08-06-07, згідно з якою закладом можуть надаватись додаткові освітні послуги, а саме проведення гурткової роботи за напрямками: хореографічний гурток - 150 грн. за 1 заняття, спортивна студія Айкідо - 150 грн. за 1 заняття, арт-студія - 150 грн. за 1 заняття, гончарство - 200 грн. за 1 заняття, заняття з розвитку мовлення - 300 грн. за 1 заняття. Загальна вартість додаткових послуг, які було надано в поточному місяці, визначаються сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт. Згідно з актами наданих послуг та квитанціями [PERSON] щомісячно в період з січня по лютий 2023 року сплачувала щомісячно по 14000 грн. за послуги за договором №08-06-07. 01.02.2023 [PERSON] укладено договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , строком на один рік, з орендною платою 15000 грн. на місяць, з березня 2023 року розмір орендної плати - 10000 грн. на місяць. Згідно з довідкою ТОВ «Труб-інжбуд» від 22.02.2023 №0Т00-000001 [PERSON] займає посаду директора, його щомісячний сукупний дохід становить 12500 грн., за період з січня 2022 року по грудень 2022 року дохід становить 150000 грн. Згідно з довідкою ТОВ «Вегі тренд» від 05.05.2023 №050522-1 [PERSON] займає посаду директора, його щомісячний сукупний дохід становить 0 грн., за період з травня 2022 року по квітень 2023 року становить 0 грн. 25.01.2023 [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 18500 грн. за відступлення корпоративних прав, що підтверджується копією платіжного доручення від 25.01.2023 №2. Аналогічні відомості щодо доходів відповідача в ТОВ «Труб-інжбуд» та від відчуження корпоративних прав були надані ГУ ДПС у м. Києві. Згідно з повідомленням Приватного закладу дошкільної освіти «Мандаринка» [PERSON] уклав договір від 07.06.2022 №08-06-07 на навчання [PERSON] , вартість послуг становить 12950 грн. на місяць, одноразовий вступний внесок 6000 грн., впродовж червня - грудня 2022 року [PERSON] сплачував освітні послуги в повному обсязі. Згідно з консультативним висновком лікаря-терапевта від 08.05.2023 [PERSON] встановлений діагноз стеатогепатит з мінімальною активністю та призначено лікування. 29.05.2023 між [PERSON] та ТОВ «Приватний заклад загальної середньої освіти «Київський ліцей «Школа сучасної освіти «АСЕ» укладений договір №147/1/2023 про надання освітніх послуг дитині [PERSON] , [INFO] , протягом 2023/2024 навчального року, вартість послуг 190000 грн. за 10 місяців навчання та вступний внесок 10000 грн. Відповідачем було надано виписку по картковим рахункам в АБ «Укргазбанку» за період з 01.01.2022 по 22.02.2023. 06.06.2023 Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації його матері. Згідно з копією туристичного ваучера [PERSON] та [PERSON] відвідували м. Шарм-ель-Шейх (Єгипет) з 09.01.2022 по 16.01.2022. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, відповідач [PERSON] має конституційний обов`язок утримувати свого неповнолітього сина до досягнення ним повноліття. Позивач заявила до стягнення щомісячну суму аліментів на утримання дитини в розмірі 15000 грн. При визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача, який щомісячно отримує дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 12500 грн., що на рік становить 150000 грн., а також разовий дохід від відчуження корпоративних прав в розмірі 18500 грн. Також суд враховує, що в травні 2023 року відповідачу було діагностовано стеатогепатит з мінімальною активністю та призначено лікування, проте зауважує, що лікування не було тривалим, а вартість ліків склала приблизно 6000 грн. Відомості про подальшу зміну стану здоров`я відповідача в бік погіршення суду не надані. Також суд бере до уваги відсутність відомостей про хвороби позивачки та дитини. Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, враховуючи, що відсутні відомості про те, що відповідач не має на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, що він є працездатною особою, враховуючи його доходи, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно, які підлягають стягненню, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду про розмір доходів та витрат відповідача, його стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна, у тому числі рухомого та нерухомого майна, відчуження, корпоративних прав, а також відсутність витрат у відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Суд вважає неприйнятними доводи позивача, яка вважала, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 15000 грн., зважаючи на те, що він щомісячно сплачує кошти в розмірі 10000 грн. на оренду житла та відпочивав за кордоном. Суд зауважує, що згідно з наданими платіжними документами орендну плату за житло сплачує [PERSON] , з якою відповідач спільно мешкає без реєстрації шлюбу. Крім того, докази того, що витрати на відпочинок за кордоном поніс саме відповідач [PERSON] та в якому конкретно розмірі, суду надано не було. Суд зауважує, що суттєвою обставиною, що має істотне значення для розгляду цієї справи, є розмір доходів позивачки, наявність чи відсутність у неї рухомого чи нерухомого майна тощо, проте остання зазначені відомості суду не надала. Також суд вважає необхідним зазначити, що укладання позивачем договору про навчання сина в приватному навчальному закладі не узгоджувалось з відповідачем, при цьому вартість навчання в ньому становить 190000 грн. за рік, що перевищує річні доходи відповідача. Укладання позивачкою договору за таких обставин, не породжує для відповідача безумовного обов`язку брати участь у таких витратах. Суд вважає, що аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно забезпечать матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я. При визначенні розміру аліментів, місцевий суд виходив також із засад розумності та справедливості, та вимог забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку. Зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, задовільний стан здоров`я відповідача та його працездатний вік, а також те, що він не є особою з інвалідністю та його утриманні не перебувають інші неповнолітні чи непрацездатні особи, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідача з урахуванням його фінансової спроможності. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судового збору у сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial