Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~за участю\~третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~ [PERSON] ,\~Вінницької міської\~ради про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщеннямта просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ордеру №1172 (обмінного), виданого 31.08.1990 [PERSON] на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів від 28.08.1990 за №162 отримала право на заселення в порядку обміну жилого приміщення житловою площею 17,8 кв.м, яке складається із однокімнатної ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS] . На даний час назву вулиці змінено « [ADDRESS] ». Відповідач, отримавши ордер, відразу заселилась в квартиру і була в ній зареєстрована 03.09.1990, особовий рахунок на дану квартиру був відкритий в житлово-експлуатаційному органі на її ім`я як на основного квартиронаймача. Згодом [PERSON] після реєстрації шлюбу з відповідачкою, за згодою останньої, вселився в спірну квартиру на правах члена сім`ї наймача і 24.03.1999 був зареєстрований в квартирі. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Позивач від народження проживала з батьками в цій квартирі і була внесена в особовий рахунок, а по отриманні паспорта зареєстрована в квартирі. Однак, спільне життя у батьків позивачки не склалось. Мати почала систематично зловживати спиртними напоями, нехтувати обов`язками дружини та матері, тому вони з її батьком припинили подружні стосунки. В 2014 році відповідачка пішла із сім`ї, покинувши квартиру та забравши із собою всі свої речі. З того часу в квартирі мати ніколи не з`являлась, не брала участі у вихованні та утриманні позивачки, яка на той час була неповнолітня, всі батьківські обов`язки щодо неї батько виконував сам. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2015 по справі №127/23019/14-ц шлюб між батьками позивачки розірвано. Відповідач з часу виїзду з квартири в 2014 році, тобто, вже біля 9 років, в спірному житловому приміщенні не з`являється, не проживає в ньому без поважних причин, не цікавиться житловим приміщенням, своїх речей в ньому не зберігає, участі в утриманні даного житлового приміщення і в оплаті комунальних платежів не приймає, виникають проблеми з оформленням житлової субсидії. Всі обов`язки, пов`язані з договором найму вказаної квартири, покладені лише на позивача. Оскільки відповідачка без поважних причин не проживає в квартирі понад шість місяців, позивач вважає, що вона втратила право на користування даним жилим приміщенням, тому звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280\~ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник третьої особи - Вінницької міської ради Мельник С.С. в судовому засіданні щодо вирішення вказаної справи покладався на розсуд суду. Свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які є\~сусідами позивачки,\~суду пояснили,\~що в\~квартирі за\~адресою: [ADDRESS] на даний час проживає позивач [PERSON] зі своїм чоловіком. Відповідач [PERSON] , яка є мамою позивачки, близько десяти років у спірній квартирі не проживає. У той час, коли відповідач проживала у цій квартирі і позивач була ще неповнолітньою, відповідачка зловживала спиртними напоями, вела антисоціальний спосіб життя, її донька [PERSON] не знала материнської ласки і турботи. Свідок [PERSON] також повідомила, що декілька років тому бачила відповідачку в нетверезому стані в компанії таких же осіб біля ринку, відповідачка не змінила свій антисоціальний спосіб життя. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] виконавчим комітетом Вінницького міського виконком народних депутатів 31.08.1990 видано ордер на житлове приміщення №1172 на сім`ю з однієї людини на право заняття у порядку обміну житлового приміщення площею 17,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). [PERSON] та [PERSON] з 01.09.1998 перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2015 (а.с. 15). Батьками позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10-11). Згідно з копією особового рахунку № [NUMBER] щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] (квартиронаймач) з 03.09.1990, [PERSON] (чоловік) з 24.03.1999, [PERSON] (дочка) з 25.05.1999 (а.с. 14). Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15.01.2018, від 03.05.2022 та від 29.11.2022 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-9). Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 17.05.2023, які надані на запит суду щодо встановлення зареєстрованого у законному порядку місця проживання відповідача [PERSON] вбачається, що остання з 03.09.1990 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). Відповідно до акту від 28.04.2023, складеного сусідами позивачки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, однак не проживає з 2014 (а.с. 16). Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз`яснено, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наведене свідчить про те, що при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності такої особи та поважність причини цієї відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач надала суду належні та допустимі докази на підтвердження факту, що відповідач [PERSON] , яка є матір`ю позивачки по справі, не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад шість місяців, не сплачує за комунальні послуги. Враховуючи наведене,\~суд дійшов\~до висновку\~про те,\~що позов\~слід задовольнити,\~оскільки відповідач\~за вказаною\~адресою не\~проживає понад\~шість місяців без поважних причин.

Outcome: approved