Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -до Тячівського районного центру зайнятості 15 січня 2021 року в пошуках роботи звернулася відповідачка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; -8 лютого 2021 року [PERSON] надано статус безробітної відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначено допомогу по безробіттю (застрахованим особам з урахуванням страхового стажу понад 10 років 70% СЗП (270 к.д.) згідно ч.1 статті 22, ч.1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; -30 червня 2021 року фахівцем прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації з 13 травня 2021 року у зв`язку з невідвідуванням [PERSON] без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів; -за результатами даних про особу з ДРЗДСС (файл 339505026901) виявлено, що безробітна [PERSON] за лютий 2021 року отримала заробітну плату (дохід) в Територіальному управлінні державної судової адміністрації України в Закарпатській області /ЄДРПОУ 26213408/, тобто під час перебування на обліку в центрі зайнятості; -16 червня 2021 року за Вих.№609 надіслано запит до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області; -згідно отриманої відповіді від Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області №2051 від 25 червня 2021 року повідомлено, що [PERSON] приступила до виконання обов`язків в якості присяжного Тячівського районного суду відповідно до рішення Тячівської районної ради №626 від 23 жовтня 2019 року та наказу Тячівського районного суду №183.1-4 від 23 грудня 2019 року. За період з січня 2020 року по березень 2021 року приймала участь у судовому засіданні, у результаті чого, на підставі довідок про виконання/невиконання присяжними обов`язків у суді та табеля обліку робочого часу, наданих Тячівським районним судом, ТУ ДСА України в Закарпатській області, проводились відповідні нарахування винагороди присяжній [PERSON] згідно ст.68 ч.5, ст.153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з відрахуванням податків і зборів відповідно до чинного законодавства, що відображено у звіті до ПФУ; -30 липня 2021 року було надіслано лист до Закарпатського обласного центру зайнятості щодо правомірності отримання допомоги по безробіттю [PERSON] ; -згідно отриманої відповіді від 21 грудня 2021 року №2201-13 Закарпатського обласного центру зайнятості та листа Державної служби зайнятості «Центрального апарату від 29 березня 2018 року №33/01/1697/18 про правомірність перебування в статусі безробітного з виплатою допомоги по безробіттю осіб, які виконують обов`язки присяжних у суді, та з метою однозначного трактування норм чинного законодавства ДСЗ (ЦА) повідомлено, що відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» (далі - Закон) право на виплату допомоги по безробіттю мають особи, які в установленому законодавством порядку зареєстровані в державній службі зайнятості та отримали статус безробітного; -відповідно до ст.43 Закону: статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших не передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; -статтею 45 зазначеного Закону визначено, що зайнятість особи є підставою для припинення реєстрації безробітного; -статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що присяжним за час виконання ними обов`язків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахування фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України; -час виконання присяжним обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу; -отже, з моменту початку виконання у суді обов`язків присяжного, особа належить до зайнятого населення та їй має бути припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного; -з 15 січня 2021 року по 13 травня 2021 року відповідачка, як безробітна, перебувала на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості та отримувала виплату допомоги по безробіттю; -відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Постановою КМУ від 13 лютого 2009 року №60/62 від 22 липня 2021 року, заступником начальника відділу взаємодії з роботодавцями проведено розслідування страхового випадку, за результатами якого складено Акт розслідування страхових випадків №42 від 28 січня 2022 року, яким встановлено, що [PERSON] дійсно за період з січня по березень 2021 року приймала участь у судовому засіданні - виконувала обов`язки присяжного Тячівського районного суду. Відповідно до ст.68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: час виконання обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу і особа належить до зайнятого населення та має бути припинено її реєстрацію як безробітної, а виплачена допомога по безробіттю має бути повернута; -отже, допомога по безробіттю підлягає поверненню за період з 15 січня 2021 року по 13 травня 2021 року в сумі 5646грн.77коп.; -7 лютого 2022 року директором центру зайнятості видано наказ за №17 «Про повернення коштів, незаконно виплаченої допомоги по безробіттю [PERSON] ». На виконання даного наказу юрисконсультом [PERSON] 9 лютого 2022 року направлено лист-повідомлення за Вих.№89/713.1-13 [PERSON] щодо повернення допомоги по безробіттю в сумі 5646грн.77коп. з повідомленням про вручення, який [PERSON] отримала 17 лютого 2022 року; -22 березня 2022 року [PERSON] направлено претензію за Вих.№173/713.1-13 про повернення допомоги по безробіттю (з повідомленням про вручення), який повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; -у вищевказаний термін суму заборгованості [PERSON] не погашено; -відповідачка [PERSON] була зайнятою особою та не мала права на отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, оскільки в цей період отримувала дохід, з якого сплачено ЄСВ, категорія застрахованої особи «1, Наймані працівники на загальних підставах», що підтверджується даними про особу з ДРЗДСС від 24 травня 2021 року; -під час наступних відвідувань центру занятості безробітна [PERSON] не повідомила фахівця про дану обставину, чим порушила абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» «... застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг»; -відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг; -крім цього, відповідно до частини 4 статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-14: строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується, звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з [PERSON] на користь Закарпатського обласного центру зайнятості допомогу по безробіттю в розмірі 5646грн.77коп. та судовий збір в розмірі 2481грн.00коп.. 9 лютого 2023 року Тячівський районний центр зайнятості надіслав на адресу суду клопотання про заміну позивача - Тячівського районного центру зайнятості його Правонаступником - Закарпатським обласним центром зайнятості через реорганізацію Тячівського районного центру зайнятості шляхом приєднання до Закарпатського обласного центру зайнятості на підставі наказу Міністерства економіки України від 20 жовтня 2022 року за №4055 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» /а.с.74-79,82-84/. 9 лютого 2023 року ухвалою Хустського районного суду замінено позивача - Тячівський районний центр зайнятості його Правонаступником - Закарпатським обласним центром зайнятості /а.с.81/. В судове засідання представник позивача Закарпатського обласного центру зайнятості не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.98-99/, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та просила провести розгляд справи в відсутність представника позивача, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення по справі. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином /а.с.94-97/, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи в її відсутність від відповідачки до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність представника позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ст.13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 8 лютого 2021 року [PERSON] надано статус безробітної відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначено допомогу по безробіттю (застрахованим особам з урахуванням страхового стажу понад 10 років 70% СЗП (270 к.д.) згідно ч.1 статті 22, ч.1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» /а.с.16-17/. З 8 лютого 2021 року по 13 травня 2021 року [PERSON] , як безробітна, перебувала на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості та отримала за цей період допомогу по безробіттю в загальному розмірі 5646грн.77коп. /а.с.18/. 30 червня 2021 року позивачем прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації з 13 травня 2021 року у зв`язку з невідвідуванням [PERSON] без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів /а.с.18/. За результатами даних про особу з ДРЗДСС виявлено, що безробітна [PERSON] за лютий 2021 року отримала заробітну плату (дохід) в Територіальному управлінні державної судової адміністрації України в Закарпатській області /ЄДРПОУ 26213408/, тобто під час перебування на обліку в центрі зайнятості /а.с.26/. 16 червня 2021 року за Вих.№609 позивачем надіслано запит до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області /а.с.19/. Згідно отриманої відповіді від Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області №2051 від 25 червня 2021 року повідомлено, що [PERSON] приступила до виконання обов`язків в якості присяжного Тячівського районного суду відповідно до рішення Тячівської районної ради №626 від 23 жовтня 2019 року та наказу Тячівського районного суду №183.1-4 від 23 грудня 2019 року. За період з січня 2020 року по березень 2021 року приймала участь у судовому засіданні, у результаті чого, на підставі довідок про виконання/невиконання присяжними обов`язків у суді та табеля обліку робочого часу, наданих Тячівським районним судом, ТУ ДСА України в Закарпатській області, проводились відповідні нарахування винагороди присяжній [PERSON] згідно ст.68 ч.5, ст.153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з відрахуванням податків і зборів відповідно до чинного законодавства, що відображено у звіті до ПФУ /а.с.20-21/. 30 липня 2021 року було надіслано лист до Закарпатського обласного центру зайнятості щодо правомірності отримання допомоги по безробіттю [PERSON] /а.с.22/. Згідно отриманої відповіді від 21 грудня 2021 року №2201-13 Закарпатського обласного центру зайнятості та листа Державної служби зайнятості «Центрального апарату від 29 березня 2018 року №33/01/1697/18 про правомірність перебування в статусі безробітного з виплатою допомоги по безробіттю осіб, які виконують обов`язки присяжних у суді, повідомлено: час виконання присяжним обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу. Отже, з моменту початку виконання у суді обов`язків присяжного, особа належить до зайнятого населення та їй має бути припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного /а.с.23-24/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення": статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення"). Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені у Законі України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно Акту Тячівського районного центру зайнятості №42 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 28 січня 2022 року, складеного начальником відділу взаємодії з роботодавцями Тячівського РЦЗ, на підставі відповіді ТУДСА України в Закарпатській області, на запит Тячівського РЦЗ за вих.№609 від 16 червня 2021 року, та на підставі відповіді Закарпатського обласного центру зайнятості за вих.№2201-13 від 21 грудня 2021 року, на запит Тячівського РЦЗ за вих.№904/713.1-13 від 30 липня 2021 року: проведено розслідування страхового випадку, а саме: перебування [PERSON] у трудових відносинах в січні-березні 2021 року з ТУ ДСА України в Закарпатській області, висновок: [PERSON] за період з січня по березень 2021 року приймала участь у судовому засіданні - виконувала обов`язки в якості присяжного Тячівського районного суду. Відповідно до статті 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» час виконання обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу і особа належить до зайнятого населення та має бути припинено її реєстрацію як безробітного, а виплачена допомога по безробіттю повернута /а.с.13-15/. Отже, судом встановлено, що з січня 2021 року по березень 2021 року включно [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТУ ДСА України в Закарпатській області. У пункті 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідачка [PERSON] була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що підтверджується її підписом у заяві про надання статусу безробітного від 8 лютого 2021 року /а.с.16/. На підставі викладеного, оскільки [PERSON] не повідомила Тячівський РЦЗ про те, що в період з січня 2021 року по травень 2021 року включно перебувала у трудових відносинах з ТУ ДСА України в Закарпатській області, то останньою було незаконно отримано допомогу по безробіттю на загальну суму в розмірі 5646грн.77коп., що підтверджується довідкою, виданою Тячівським РЦЗ /а.с.18/. Згідно з ч.3 ст.36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Тячівським РЦЗ було видано наказ від 7 лютого 2022 року за №17 про повернення незаконно отриманих коштів, згідно якого зобов`язано [PERSON] повернути кошти, виплачені, як допомога по безробіттю в сумі 5646грн.77коп. за період з 8 лютого 2021 року по 13 травня 2021 року /а.с.9/. На виконання даного наказу 9 лютого 2022 року [PERSON] направлено лист-повідомлення за Вих.№89/713.1-13 щодо повернення допомоги по безробіттю в сумі 5646грн.77коп. з повідомленням про вручення, який [PERSON] отримала 17 лютого 2022 року /а.с.10-11/. 22 березня 2022 року [PERSON] направлено претензію за Вих.№173/713.1-13 про повернення допомоги по безробіттю (з повідомленням про вручення), який повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою /а.с.12/. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України: безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а)набуття або збереження майна; б)набуття або збереження за рахунок іншої особи; в)відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю у загальному розмірі 5646грн.77коп. так і не повернула. Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідачки [PERSON] в отриманні допомоги по безробіттю за період з 08 лютого 2021 року по 13 травня 2021 року в сумі 5646грн.77коп., оскільки в порушення вимог ч.2 ст.36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачка не повідомила центр зайнятості про факт того, що перебувала у трудових відносинах, хоча була під підпис ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованої безробітної, в тому числі з обов`язком повідомити про працевлаштування. Таким чином судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю за період з 08 лютого 2021 року по 13 травня 2021 року в сумі 5646грн.77коп.. Згідно квитанції /а.с.25/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481грн.00коп., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved