Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

27 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 3200,00 грн.; розглядати справу у порядку спрощеного провадження за правилами ст. 279 ЦПК України; розглядати справу без участі позивачки. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та ним [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 30 листопада 2022 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30.11.2022 у справі № 532/1783/22 шлюб між ними було розірвано. У них за час перебуванні у шлюбі народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Однією сім`єю не проживають з жовтня 2022 року. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді її звернення до відповідача про надання достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, на що відповідач належним чином не відреагував. Відповідач перебуваючи у працездатному віці, маючи стабільний дохід, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 16 серпня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин, 19 вересня 2023 року. У визначений строк відповідач правом відзиву не скористався, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав. У судове засідання 19 вересня 2023 року сторони не з`явилися. 19 вересня 2023 року, до початку судового засідання, від представника позивачки, адвоката Галушка С.С., надійшла заява, у якій останній прохає справу розглянути за його та позивачки відсутності, позовні вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3 200,00 грн. підтримую та прохаю задовольнити. 19 вересня 2023 року, до початку судового засідання, від відповідача до суду надійшла заява, у якій останній прохав справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] та [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2014 та серії [NUMBER] від 23 липня 2021 року відповідно (а.с. 9-10). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 536 гривень 80 копійок, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 536 гривень 80 копійок, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на надані позивачкою документи (квитанція від 26.07.2023, розрахунок витрат за надання послуг з підготовки цивільного позову та відкопіювання документів, акт виконаних робіт, ордер на надання правничої (правової) допомоги, Витяг з Угоди на представництво інтересів у цивільній справі) та зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо розміру судових витрат, суд вважає достатнім розміром стягнення понесених на правничу допомогу у розмірі 3 200 грн.

Outcome: approved