Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданого позову зазначено, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції, копія свідоцтва додається. Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження його матері та свідоцтвом про одруження батьків позивача. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з: - \~ \~ \~ \~ земельної ділянки площею 4, 3605 гектарів, кадастровий номер: 5122384600:01:002:0169 у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада (за межами населеного пункту), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293393, виданого 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією. Як вказує позивач, він є єдиним спадкоємцем після смерті тітки, оскільки вона в шлюбі не перебувала та дітей не мала та відповідно до ст. 1268 ЦК України, позивач прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею на момент її смерті. Після смерті тітки, він звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, однак при перевірці документів, нотаріусом було з`ясовано, що оригінал Державного акту було втрачено, у зв`язку з чим, йому було рекомендовано звернутися до суду. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] та прийняття спадщини після смерті спадкодавця; -встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної ділянки площею 4, 3605 гектарів, кадастровий номер: 5122384600:01:002:0169 у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада (за межами населеного пункту), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293393, виданого 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією; -визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку площею 4, 3605 гектарів, кадастровий номер: 5122384600:01:002:0169 у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада (за межами населеного пункту), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому заявлені вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03.11.1959 року Кілійським Рай ЗАГС Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 15 від 20.04.1945 року, /а. с. 5/. Шлюб [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1945 року народження, був зареєстрований 14.11.1965 року сіль ЗАГС село Трудове Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 14.11.1965 року, актовий запис № 13, /а. с. 5/. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293393, виданого 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27.02.2004 року № 90, є власником земельної ділянки площею 4, 3605 га (кадастровий номер 5122384600:01:002:0169), на території Трудівської сільської ради (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а. с. 7/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 71 від 28.01.2016 року, /а. с. 6/. Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 740/01-16 від 18.09.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрита спадкова справа № 220/2016. Окрім того, встановлено, що 11.08.2016 року [PERSON] звернувся до Ізмаїльської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73954995 від 14.09.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що інформація в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , яка померла [INFO] , як заповідача відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] та прийняття спадщини після смерті спадкодавця та відповідно факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної ділянки площею 4, 3605 гектарів, кадастровий номер: 5122384600:01:002:0169 у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Трудівська сільська рада (за межами населеного пункту), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 293393, виданого 16.06.2011 року Кілійською районною державною адміністрацією. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved