Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Томко В.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 06.09.2021 року було ухвалено Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/7658/21, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.08.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на підставі вказаного рішення 08.06.2022 відносно нього було відкрито виконавче провадження №69159528. Оскільки аліменти підлягали стягненню з 11.08.2021 року, то станом на дату відкриття виконавчого провадження, у нього утворилася заборгованість у сумі 47234,37 грн. Стверджує, що з березня 2022 року по травень 2023 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації, однак за наказом командира військової частини був звільнений у запас, що в свою чергу призвело до погіршення його майнового стану. Вказує, що після звільнення з військової служби його стан здоров`я істотно погіршився, а подальше лікування та реабілітація після отриманої травми потребують значних фінансових витрат. Крім того, зазначає, що матеріально забезпечує свого батька [PERSON] , який належить до осіб з інвалідністю першої групи. Також, посилається на те, що його сімейний стан змінився, він уклав шлюб з [PERSON] , у якої на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від першого шлюбу. Власного житла у позивача немає, а тому сім`я змушена орендувати кварти ру, що теж потребує додаткових витрат. У зв`язку з наведеним, позивач немає можливості сплачувати аліменти у визначеному порядку за рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року. Просить зменшити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року, з 1/3 до 1/5 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.06.2023 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 05.07.2023 року відповідачем [PERSON] було скеровано до суду заяву щодо заперечення проти розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження. 12.07.2023 року відповідачем подано відзив на позов. У відзиві [PERSON] позов не визнала. Зазначила, що у [PERSON] немає правових підстав звертатися до суду з даним позовом, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зазначає, що дітей вона виховує одна, а основним та єдиним джерелом доходу є заробітня плата [PERSON] , якої ледь вистачає на погашення комунальних послуг. Вказує, що твердження позивача щодо того, що він матеріально забезпечує батька та має нову родину не є належною підставою для того, щоб батько матеріально забезпечував своїх дітей. Зазначає, що свої обов`язки зі сплати аліментів він перестав виконувати ще до звільнення з військової служби. Вважає, що [PERSON] навмисно перераховував кошти на рахунок батька, замість того, щоб сплачувати заборгованість по аліментам щодо своїх дітей. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 27.09.2023 року представник відповідача, [PERSON] скерував до суду письмові пояснення до відзиву від 12.07.2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Томко В.М., направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності та присутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] також не з`явилася в судове засідання, її представником [PERSON] було скеровано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року у справі №727/7658/21, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.08.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.8-10). Від шлюбу в подружжя залишилося двоє дітей, а саме, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 02.06.2008 року, - [PERSON] , [INFO] (актовий запис №1029); згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 24.02.2012 року, - [PERSON] , [INFO] (актовий запис №438) (а.с.11-12). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.03.2023 року у позивача наявна заборгованість у розмірі 47234,37 грн. (а.с.13). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом\~державної реєстрації актів цивільного стану\~у місті\~Чернівці\~Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.03.2023 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 131 (а.с.14). Від першого шлюбу у [PERSON] залишилося троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.15-17). Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії AB № 0067352 від 09.07.2013 року підтверджується наявність у [PERSON] (батька [PERSON] ) інвалідності І групи підгрупи «Б». У вказаній довідці також міститься висновок про стан працездатності [PERSON] (а.с.19). Висновком ЛКК № 49/356 підтверджується наявність у [PERSON] (батька [PERSON] ) порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.20). З довідки про обставини травми №138 від 20.03.2023 року вбачається, що 27.02.2023 року під час виконання бойового завдання [PERSON] одержав МВТ Акубаротравму внаслідок танкових обстрілів (а.с.21). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 01 червня 2023 року № 91-РС [PERSON] звільнено у запас відповідно до пп. «г» п.2 ч.4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно, наказом командира військової частини [NUMBER] від 07.06.2023 року № 162 солдату [PERSON] встановлені види виплат, право на які він має у зв`язку із звільненням з військової служби у запас, що підтверджується копією витягу з наказу (а.с.22). Окрім того, на виклад обставин в позовній заяві, судом встановлено, що наразі [PERSON] орендує квартиру, що вбачається з договору оренди житлового приміщення від 22.04.2021 року (а.с.23), власного житла в позивача немає (а.с.24). З довідки №0000-000001 від 03.07.2023 року, виданої [PERSON] , встановлено, що відповідачка працює в Колективному підприємстві «Сігма», а її дохід за період з 01.04.2023 р. по 30.06.2023 року склав 39825,21 грн (а.с.42). На підставі рішення Шевченківського районного суду від 06.09.2021 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.46). Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 22.09.2022 року на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №69159528 щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.62). Відповідно до довідки про доходи, виданої командиром військової частини [NUMBER] , загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2022 року по серпень 2022 року становить 78074,58 грн (а.с.48). З довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому будинку №Д910 від 11.07.2023 року вбачається, що [PERSON] , та неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (64). [PERSON] та [PERSON] навчаються в Чернівецькому ліцеї №20, що підтверджується довідками №245, №246, виданими 07.07.2023 року директором ліцею Томяк В. (а.с.66-67). 28.07.2023 року ОКНП «Чернівецький обласний госпіталь для ВВ» було видано Виписку із медичної карти стаціонарного хворого №2215 відносно [PERSON] (а.с.114-115). 17 серпня 2023 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №7274/7422/23 було визнано батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 28.09.2023 року (а.с.140). За змістом ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частинами першою та другою статті 141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК Українивизначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3\~ст. 80 СК України\~розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Положеннями ч.1\~ст.192 СК України\~врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(з змінами і доповненнями), розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи зміст статей 181,192 СК України, можна прийти до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа №415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У якості підстави звернення до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що він не має постійного місця роботи та доходу, у зв`язку зі звільненням з військової служби, а також на те, що на його утриманні, окрім нової сім`ї, перебуває недієздатний батько, який також потребує матеріальної допомоги. Однак, суд, даючи оцінку зазначеним аргументам позивача, зауважує, що вказані обставини, зокрема факт наявності у батька інвалідності 1 групи та факт наявності новоствореної сім`ї, не можуть бути прийняті до уваги судом в якості підстав для зміни розміру аліментів, оскільки інвалідність першої групи у батька позивача існувала до винесення судового рішення, яким було ухвалено стягнення аліментів, а не після. Що стосується обставини про зміну сімейного стану [PERSON] , суд звертає увагу на те, що дана обставина не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів та не підтверджує погіршення його майнового стану як такого щодо утримання рідних дітей. Відповідна аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9\~ст. 7СК України\~принципів справедливості, добросовісності, розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/3 до 1/4 від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Згідно до п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу\~України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, однак підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial