Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». В обґрунтування позову посилається на те, що 11.10.2021 о 20 годині 20 хвилин сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN BORA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2022, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20.02.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності; провадження щодо [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN BORA», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахована у АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2112926 від 18.08.2021, ліміт виплати за заподіяну матеріальну шкоду становить 130000грн. Згідно висновку експерта № 10С від 23.11.2022 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 11.10.2021, складає 268167грн. 30 коп. з урахуванням ПДВ на складові частини, що підлягають заміні під час проведення ремонтних робіт. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] майнову шкоду в розмірі в розмірі 141667грн. 30 коп., з АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» майнову шкоду в розмірі 130000грн. Крім того, просить стягнути з [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 20000грн., а також стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в смуі 16500грн. та судовий збір в сумі 3081грн. 68 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 відкрито провадження за вказаним позовом, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подали, про розгляд справи були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані листи суду, надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою за закінченням терміну зберігання. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 11.10.2021 о 20-20 год. керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по Окружній дорозі в м. Харкові 515 км., порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», та допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN BORA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілям спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода. Згідно протоколу водій [PERSON] порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] 11.10.2021 року о 20-20 год. керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN BORA», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по Окружній дорозі в м. Харкові 515 км., виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілям спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода. Згідно протоколу водій [PERSON] порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 24.11.2021 [PERSON] звернувся до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно полісу № АР/2112926 ліміт виплати за заподіяну матеріальну шкоду складає 130000грн. 23.11.2022 [PERSON] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] з заявою про призначення дослідження автомобіля. Дослідження проводилось на підставі договору, укладеного між суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] та [PERSON] № 26/22 від 23.11.2022. Проведення дослідження доручено експерту Бочарову С.М. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 10С від 23.11.2023, проведеного судовим експертом Бочаровим С.М., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 11.10.2021, складає 268167,30грн. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У Постанові від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: Стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2\~ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено,\~що відповідальність\~ [PERSON] \~застрахована у\~АТ «СК\~«МЕГА-ГАРАНТ»,\~страхове відшкодування\~згідно полісу № АР/2112926 від 18.08.2021, ліміт виплати за заподіяну матеріальну шкоду становить 130000грн. За таких обставин, оскільки відповідальність завдавача шкоди майну позивача застрахована, суд за необхідне, з урахуванням встановленого висновком експертного дослідження розміру шкоди, стягнути з [PERSON] на користь позивача у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 138167,30 грн. (268167,30грн. 130000грн.). Відповідно до вимог 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що відповідач не надав заперечень проти позову і у спростування висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 10С від 23.11.2022 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи до суду не звертався, а тому суд приймає зазначений висновок в якості допустимого письмового доказу і встановлений ним розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, вважає об`єктивним та доведеним. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями\~статті 23ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.5\~постанови від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. П.9 Постанови вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач. Враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань\~\~ [PERSON] , суд доходить висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Частиною 1ст.\~133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). Ст.\~137\~ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16. В матеріалах справи відсутні документи, зокрема квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший документ, які б свідчили про фактичну оплату послуг адвоката, а відтак вимога про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову в розмірі 3081,68 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1188 суд -

Outcome: partial