Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відділ ДВС), Державної казначейської служби України, управління Державної казначейської служби України у Полонському районі Хмельницької області, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 500000 грн. моральної шкоди\~заподіяною бездіяльністю посадових осіб відділу ДВС. Позов мотивовано тим, що 15.04.2016 рішенням апеляційного суду Хмельницької області з товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія-Н" стягнуто на користь позивача 27153 грн. 59 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 грн. моральної шкоди. Під час примусового виконання вказаного рішення посадові особи відділу ДВС допустили бездіяльність, яка призвела до того, що з боржника до теперішнього часу присуджені для [PERSON] кошти не стягнуті, у зв`язку з чим для нього заподіяна моральна шкода. Представник відділу ДВС Яремова А.В. подала відзив на позовну заяву (а.с.46-52), в якому позов не визнала зазначивши, що 10.05.2016 року на підставі виконавчого листа № 681/654/15 від 26.04.2016 року, виданого Полонським районним судом Хмельницької області, було відкрито виконавче провадження за номером АСВП 51015768. Проте, 20.05.2016 року боржник пред`явив державному виконавцеві ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 28.04.2016 року про зупинення виконання рішення апеляційного суду Хмельницької області від 15.04.2016 року та цього ж дня державний виконавець своєю постановою зупинив вище згадане виконавче провадження, а 27.01.2017 року винесено постанову про його поновлення, після цього державним виконавцем були вжиті всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, накладено арешт на все майно належне для ТОВ "Вілія-Н", на банківські рахунки, на яких було виявлено 2650 грн. 84 коп. коштів, котрі 22.03.2017 року перераховані на рахунок стягувача. 14.11.2018 року виконавчий лист було повернуто для [PERSON] без виконання у зв`язку з тим, що все описане майно боржника виключене із акту опису, арешти на майно скасовано, підприємство не функціонує. 04.01.2019 року стягувач повторно пред`явив виконавчий лист та станом на 05.02.2020 року виконавче провадження знаходиться на стадії виконання. 03.08.2022 ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області задоволено примусовий привід керівника ТзОВ «Вілія-Н» [PERSON] . Стягнуто боргу на користь [PERSON] 2650,84 грн. Представник Державної казначейської служби України у поданому відзиві на позов, вимоги заявлені [PERSON] заперечила, із мотивів, що орган Казначейства не перебував із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдав і не міг завдати для нього шкоди. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються\~при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж особи або особа, щодо якої встановлено такі обставини. Встановлено, що 15.04.2016 апеляційний суд Хмельницької області постановив рішення, яким, зокрема, стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія-Н" на користь [PERSON] 27153 грн. 59 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 грн. моральної шкоди. 10.05.2016 державним виконавцем відділу ДВС Чмирем М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ТОВ "Вілія-Н" на користь позивача 27653 грн. 29 коп. боргу та боржнику надано строк до 17.05.2016 для самостійного виконання судового рішення. 20.05.2016 вказаний державний виконавець на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 28.04.2016 року, якою зупинено виконання рішення апеляційного суду Хмельницької області від 15.04.2016 також в частині стягнення з ТОВ "Вілія-Н" на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, виніс постанову про зупинення вищезазначеного виконавчого провадження з примусового виконання. 27.01.2017 виконавче провадження поновлено та після цього державним виконавцем були вжиті заходи щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, накладено арешт на все майно, належне для ТОВ "Вілія-Н". На час зупинення виконавчого провадження боржнику ТОВ "Вілія-Н" належав комплекс нерухомого майна, розташований в [ADDRESS] , право власності на який 26.01.2017 року набули [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Полонського районного суду від 17.07.2019, яку скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності у період з 27.04.2016 по 10.05.2016, в решті залишена блез змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 06.11.2019 року, визнано протиправною бездіяльність посадових осіб\~Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у період з 17 по 20 травня 2016 року та констатовано, що державним виконавцем попри наявний доступ до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень в період до зупинення виконавчого провадження (20.05.2016) не було накладено арешт на вище згаданий майновий комплекс, земельну ділянку площею 1,008 га, на якій він знаходиться, а також у цей же період не було звернуто стягнення на кошти боржника, які мались на його банківських рахунках. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.10.2021 скасовано ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та ухвалено нове рішення яким скаргу [PERSON] задоволено частково. Визнано бездіяльність головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №681/654/15-ц виданого 26.04.2016 року Полонським районним судом Хмельницької області неправомірною. Зобов`язано головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) за період з листопада 2018 року усунути порушення права шляхом вчинення виконавчих дій по виконанню рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 15.04.2016 року за виконавчим листом №681/654/15-ц відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.12.2021 скасовано ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року та ухвалено нове судове рішення. Визнано протиправною бездіяльність начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця, якому доручено виконання рішення Полонського районного суду від 21 лютого 2018 року. Зобов`язано начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вжити всіх заходів для ефективного виконання рішення суду. А також зобов`язано начальника Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та державного виконавця Полонського відділу ДВС у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) звернутись до Головного управління статистики у Хмельницькій області про надання копій звітності за весь звітний період ТОВ «Вілія-Н», для встановлення майнового статутного фонду на який можна було б наложити стягнення. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 15.11.2022 скаргу [PERSON] на бездіяльність посадових осіб Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та зобов`язання вчинити дії, боржник товариство з обмеженою відповідальністю «Вілія Н» задоволено частково. Визнано бездіяльність начальника Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Яремової А.В. та державного виконавця якому доручено остаточне виконання рішення суду у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №681/654/15-ц виданого 26.04.2016 року Полонським районним судом Хмельницької області неправомірною у зв`язку з надмірно тривалим невиконанням рішення суду. Зобов`язано головного державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) усунути порушення права шляхом вчинення виконавчих дій по виконанню рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 15.04.2016 року за виконавчим листом №681/654/15-ц відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Ця ухвала набрала законної сили 10.05.2023. Відповідно до положень\~статті 129-1 Конституції України\~обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства. Згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону\~та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Статтею 23 ЦК України\~передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174\~ЦК України\~відповідно. Згідно зі\~статтею 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті\~1173,\~1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) вказано, що згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується. Судом встановлено, що у зв`язку з тривалим невиконанням виконавчого листа про стягнення з ТОВ "Вілія-Н" на користь позивача грошових коштів, останній звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Як зазначалось вище, ухвалою Полонського районного суду від 17.07.2019, постановами Хмельницького апеляційного суду від 06.11.2019 та 21.10.2021, а також ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 15.11.2022 визнано протиправною бездіяльність посадових осіб відділу ДВС, яка, на думку суду, у зв`язку з несвоєчасним накладенням арешту на майно та кошти боржника, стала основною причиною тривалого невиконання судового рішення, яким стягнуто на користь позивача кошти, через що для [PERSON] завдана моральна шкода, а тому останній має право на її відшкодування на підставі п.2 ч.1 ст.23 ЦК України. При цьому суд звертає свою увагу на те, що таке тривале невиконання судового рішення було пов`язане внаслідок бездіяльності посадових осіб Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо своєчасного та належного виконання рішення суду.\~ Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, які зазнає позивач, у зв`язку з невиплатою для нього присуджених коштів, значний період тривалості цих страждань, інші обставини, які мають істотне значення, та зважаючи при цьому на вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги викладені обставини, суд визначає розмір моральної шкоди, яка має бути відшкодована для [PERSON] в сумі 3000 грн.

Outcome: partial