Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з 12 березня 2020 року вона з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 березня 2020 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (відповідний актовий запис №68). У вказаному шлюбі [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (відповідний актовий запис №457). Спочатку їх відносини ґрунтувалися на повазі та любові, ще до офіційного оформлення шлюбних відносин вони проживали разом у квартирі [ADDRESS] , яка належить її батькові. Після укладення шлюбу, з того часу, коли відповідач почав їздити за кордон, їх відносини почали погіршуватися. Спочатку для збереження сім`ї вона намагалася не звертати уваги на вказані обставини, вважала їх тимчасовими, тим більше, що у сім`ї підростала їх донька, яку відповідач дуже любить. Так триває більше двох років і фактично наша сім`я розпалася. Вона з донькою проживаємо у вказаній вище квартирі, а відповідач - у квартирі своїх батьків на [ADDRESS] . Подальше збереження сім`ї у зазначених вище умовах є неможливим. для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе, тому, розірвання шлюбу не буде суперечити нашим інтересам, оскільки кожен з нас матиме право влаштувати своє життя відповідно до своїх поглядів та переконань. Ухвалою від 04.09.2023 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 03.10.2023, копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу, позивачу надіслано копію ухвали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано, однак 31.07.2023 на адресу суду поступила заява від відповідача про визнання позову в якій вказано що останній визнає позовні вимоги в повному обсязі, вважає його підставним і таким що підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] 12 березня 2020 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 березня 2020 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №68. У вказаному шлюбі [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №457. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та повага, сторони разом не проживають, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ». Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1073 грн. 60 коп. і підтверджуються квитанцією слід стягнути з відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду та оплати вартості послуг за оформлення позовної заяви, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved