Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісячно стягувати з відповідача, на її користь аліменти на утримання їх сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку і до його повноліття. В обгрунтування позову [PERSON] зазначає, що 18.09.2012 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області. [INFO] у них народився син [PERSON] . Подружнє життя у сторін не склалося, з листопада 2022 проживають окремо. Син сторін залишився проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що і стало причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 06.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 18.09.2012 між сторонами було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки №106 від 16.02.2023. виданої Джулинською сільською радою проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітнього сина. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить до стягнення судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved