Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

03.08.2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади Зарожанського старостинського округу в особі Недобоївської сільської ради про визнання права владності на спадкове майно. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем за законом і після смерті [PERSON] , в установлений законом строк прийняла спадщину та звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у зв`язку зі відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Враховуючи вище викладене представник позивача просить суд визнати за позивачем її право власності на будинок садибного типу з належними до нього господарським будівлями та спорудами, а саме: житловитй будинок літ. «А», загальною площею 45,3 кв.м., в т.ч. житлова площа 28,8 кв.м.; ганок літ. «а»; замощення літ. «І»; літня кухня літ. «Б»; ганок літ. «б»; підвал літ. «Пд»; вхід в підвал літ. «ВхПд»; сарай «В»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д»; навіс «Ж»; ворота «№1»; огорожа «№2»; огорожа «№3», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] ,, яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.08.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] , та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву в якій просить суд слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На день смерті [PERSON] , з нею проживали в господарстві за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (син), [PERSON] (невістка) та [PERSON] (онук), що підтверджується довідкою від 28.02.2023 року № 201. Відповідно до ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції станом на 1995 рік) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 529 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції станом на 1995 рік) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Чоловіком [PERSON] , є [PERSON] , їхнім сином є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Син [PERSON] , фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на день смерті останньої він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та проживав в господарстві. 27.09.1970 року [PERSON] , та [PERSON] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Від шлюбу у них народилась донька (позивач) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка на якій розташований спадковий будинок за адресою: [ADDRESS] перебувала у користуванні [PERSON] , що підтверджується довідкою від 02.07.2021 року № 637. [PERSON] , являється головою двору в [ADDRESS] по день смерті [INFO] , що підтверджується довідкою від 02.07.2021 року № 639. Згідно до довідки № 640 від 02.07.2021 року згідно запису по господарської книги № 3 особового рахунку № [NUMBER] господарство за [ADDRESS] належало покійній [PERSON] , Відповідно до довідки від 02.07.2021 року № 642 за господарством [ADDRESS] рахується земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, яка не була приватизована. Згідно висновку № 171 від 29.07.2021 року будівництво житлового будинку літ. «А» з господарчими спорудами, які розташовані в будинковолодіння в [ADDRESS] проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша експлуатація за призначення можлива. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 45,3 кв.м., в т.ч. житлова площа 28,8 кв.м.; ганок літ. «а»; замощення літ. «І»; літня кухня літ. «Б»; ганок літ. «б»; підвал літ. «Пд»; вхід в підвал літ. «ВхПд»; сарай «В»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д»; навіс «Ж»; ворота «№1»; огорожа «№2»; огорожа «№3». Як вбачається з листа та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Мартинюк С.А., 12 вересня 2023 року звернулася [PERSON] з метою оформлення спадщини на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за номером тридцять чотири (буд. [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала в селі Зарожани Хотинського району Чернівецької області, спадщину після якої прийняв її син, [PERSON] , який помер [INFO] , але юридично не оформив своїх спадкових прав, який є батьком [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шировецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області 20 квітня 1971 року на ім`я [PERSON] , де в графі «батько» вказано прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Вивчивши подані документи встановлено: що спадкоємцем, не пред`явлено документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на вказане майно. Тому рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1223 ЦК України - Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1270 ЦК України - Строки прийняття спадщини - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до частин першої, третьої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня2019 року у справі № 2-390/2006 (провадження № 61-5088св18), від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц (провадження № 61-22570св18). З матеріалів справи вбачається, що у позивача існують перешкоди в оформленні права власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, яке належало покійній [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок літ. «А», загальною площею 45,3 кв.м., в т.ч. житлова площа 28,8 кв.м.; ганок літ. «а»; замощення літ. «І»; літня кухня літ. «Б»; ганок літ. «б»; підвал літ. «Пд»; вхід в підвал літ. «ВхПд»; сарай «В»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д»; навіс «Ж»; ворота «№1»; огорожа «№2»; огорожа «№3», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , 84 233 грн. через відсутність документа, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок. Отже, фактична відсутність документа, що посвідчує право власності позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю. З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених позовних вимог у разі задоволення позовну на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved