Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з 12.02.1983 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Неповнолітніх дітей у них не має. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через втрату взаємоповаги та почуття кохання між ним поступово стали погіршуватися стосунки, фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного просив розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов не подала. За таких обставин, зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 1983 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (російською мовою [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] ), [INFO] , був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Вільнюс, про що складено відповідний актовий запис №492. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання, тривалий час не підтримують сімейні стосунки. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved