Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі- ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт»), [PERSON] , в якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на її користь страхове відшкодування в розмірі 103 252, 10 гривень, пеню в розмірі 1342,20 гривень, інфляційні витрати в розмірі 223,14 гривень, 3% річних в розмірі 84,86 гривні, витрат на виготовлення звіту оцінки в сумі 1812, 32 гривень, та стягнути з [PERSON] на її користь 85 184,88 гривень матеріального збитку. На обґрунтування позову покликається на те, що 20 жовтня 2022 року о 07 год 20 хв на 36 км автодороги Львів-Краковець відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford Galaxy», номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] . Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2022 року у справі було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР6264219, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130\~000, 00 гривень, франшиза 1300, 00 гривень. 03 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про проведення оцінки розміру заподіяної шкоди та виплату страхового відшкодування, однак встановити зв`язок із страховою компанією неможливо. З метою визначення розміру заподіяної шкоди [PERSON] звернулася до належного оцінювача експертної установи Львівського НДЕКЦ МВС України, де було проведено експертне дослідження. Відповідно до висновку експертного дослідження від 16 лютого 2023 року визначено, що ринкова вартість автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 228\~183, 09 гривень, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 188\~436, 98 гривень, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 104\~552, 10 гривень. Відповідно до вказаного вище висновку вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 104\~552, 10 гривень, а розмір франшизи становить 1300, 00 гривень, відтак розмір страхової виплати має становити 103\~252, 10 гривень. Законодавством передбачено 90 денний строк, в межах якого страховик приймає рішення щодо заяви про страхове відшкодування, тому, на думку позивача останнім днем цього строку є 06 березня 2023 року. Відповідно з 07 березня 2023 року страховик прострочує виплату страхового відшкодування, тому з нього підлягає стягненню: пеня у розмірі 1\~342, 20 гривень (25 % * 2/365* 103\~252, 10 гривень * 10 днів), інфляційні втрати у розмірі 233, 14 гривень ( 103\~252, 10 * 0,07% / 31*10 днів), 3 % річних у розмірі 84, 86 гривень (103\~252, 10 гривень * 3% / 365 * 10 днів. Також підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» 1\~812, 32 гривні витрати на залучення експерта, оскільки страховик не забезпечив участь спеціаліста з метою оцінки заподіяної шкоди. Щодо вимог до [PERSON] зазначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, на [PERSON] , як особу винну у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди покладено обов`язок сплатити потерпілому таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, з [PERSON] слід стягнути 85\~184, 88 гривень (188\~436, 98-103\~252, 10=85\~184, 88). Вимогу-претензію про добровільну виплату відшкодування [PERSON] проігнорувала. Щодо витрат на правову допомогу вказує, що розмір витрат на оплату адвоката становить 1500, 00 гривень за годину роботи адвоката, попередній орієнтовний об`єм наданих послуг складає 10 годин роботи, відповідно сума витрат на професійну правничу допомогу складає 15\~000, 00 гривень. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Масюк Б.Б. не прибули, однак адвокат Масюк Б.Б. подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання представник ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву не подав. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник адвокат Мазченко О.О. не прибули, однак адвокат Мазченко О.О. подала клопотання про виклик для надання усних пояснень щодо висновку експертного дослідження від 16 лютого 2023 року судового експерта Ярового О.Д., оскільки відповідач [PERSON] та вона не володіють спеціальними знаннями. Також судове засідання призначене на 21 вересня 2023 року просила провести за її відсутності та відсутності [PERSON] . Дослідивши подане клопотання про виклик судового експерта, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. Згідно з ст.113 Цивільного процесуального кодексу України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України). Суд вважає, що представник відповідача [PERSON] не зазначила, які необхідні додаткові роз`яснення експерта, які питання вона хоче з`ясувати під час допиту експерта, а також які необхідні уточнення і доповнення до висновку експерта. Суд вважає клопотання про виклик експерта необґрунтованим, передчасним та таким, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин повторно не з`явилися, не повідомили причини неявки, не подали відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21 вересня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 01 жовтня 2023 року. Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як вбачається зі змісту постанови Яворівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2022 року у справі № 944/5348/22, [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , 20 жовтня 2022 року, о 07 год 20 хв, на 36 км автодороги Львів-Краковець, керуючи автомобілем марки «Ford Galaxy», номерний знак [NUMBER] , не була уважною, здійснила виїзд на зустрічну смугу руху та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 207», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася в протилежному напрямку, який після удару з`їхав в кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеною постановою було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із малозначністю вчиненого, оголосивши їй усне зауваження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 жовтня 2022 року, транспортний засіб марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] , зазнав механічних та технічних пошкоджень. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] , не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. 30 листопада 2022 року [PERSON] скерувала на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля марки «Ford Galaxy», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до складеного Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України висновку експертного дослідження від 16 лютого 2023 року № ЕД-19/114-23/1289-АВ, визначено, що ринкова вартість автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 228\~183, 09 гривень, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 188\~436, 98 гривень, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 104\~552, 10 гривень. 02 березня 2023 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 жовтня 2022 року, а саме виплати різниці вартості відновлюваного ремонту та страхового відшкодування у розмірі, 83\~884, 88 гривень. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Ford Galaxy», номерний знак [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового цивільно-правового страхування у ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», франшиза 1300,00 грн, що відповідачами не спростовано. Позивач, будучи потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не звертався до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Водночас, суд зазначає, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору, та не зазначено і про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Отже, даним Законом не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Таким чином, [PERSON] вправі звернутися до суду із вимогою до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандрт» про виплату страхового відшкодування. Відповідно до, описаного вище, висновку експертного дослідження від 16 лютого 2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 104\~552, 10 гривень. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи наведене, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок порушення правил дорожнього руху автомобіля марки [PERSON] становить 104\~552, 10 гривень (відняти розмір франшизи 1300, 00 гривень = 103\~252, 10), тому суд дійшов висновку, що з ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» слід стягнути на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 103\~252, 10 гривень. Зі свого боку, відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а також не подав будь-яких пояснень і доказів на спростування позовних вимог, пред`явлених до нього [PERSON] . Щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає таке. Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку. Отже, даною нормою спеціального закону в імперативній формі передбачено обов`язок страховика сплатити потерпілій особі пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати), яке сталося з його вини. Також відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2019 року у справі № 758/8819/16-ц з аналогічних правовідносин висловлено правову позицію про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі. А тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст. 625 Цивільного кодексу України, зокрема, сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Такого обов`язку відповідач ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» не заперечив. Таким чином, оскільки відповідач ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» у добровільному порядку ухиляється від сплати страхового відшкодування, тому вимоги позивача є підставними і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також пеня в розмірі 1342,20 гривень, інфляційні витрати в розмірі 223,14 гривень, 3% річних в розмірі 84,86 гривні. Зважаючи на те, що наданий розрахунок стороною відповідачем не спростовано, суд приймає такий до уваги. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд зазначає таке. Згідно із ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як описано вище, відповідно до висновку експертного дослідження вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 16 лютого 2022 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 188\~436, 98 гривень, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 207», номерний знак [NUMBER] , станом на 20 жовтня 2022 року становить 104\~552, 10 гривень. Як описано вище, позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 85\~184, 88 (188\~436, 98 103\~252, 10 = 85\~184, 88). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо судового збору. За подання позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1919, 10 гривень, що підтверджується квитанцією № 13294 від 15 березня 2023 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 1% від ціни позову. Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з відповідачів слід стягнути пропорційно судовий збір. Позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» підлягають задоволенню у розмірі 104\~912, 30 (страхове відшкодування 103\~252, 10 гривень, 1342, 20 гривень пеня, 233, 14 гривень інфляційні втрати, 84, 86 гривень 3 % річних), відповідно з ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» підлягає стягненню 1049, 12 гривень судового збору (104\~912, 30 /191 909, 50 * 1919, 09). Позовні вимоги до [PERSON] підлягають задоволенню в розмірі 85\~184, 88 гривень, відповідно з неї підлягає стягненню - 851, 84 гривень судового збору (85\~184, 88 /191 909, 50 * 1919, 09). Щодо витрат на проведення оцінки пошкоджень автомобіля. Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Як описано вище, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, [PERSON] замовила проведення експертного дослідження та отримала висновок експерта від 16 лютого 2023 року № ЕД-19/114-23/1289-АВ. Описаний вище висновок безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений на замовлення позивача. Як вказує [PERSON] у позовній заяві, нею було понесено витрати в розмірі 1812, 32 гривень на оплату послуг експерта авто товарознавця, який проводив огляд пошкодженого автомобіля та надав відповідний висновок. Однак, на підтвердження вказаних витрат позивачем долучено квитанцію (документ № 29211024573), яка не містить жодних реквізитів, відповідно до яких можливо ідентифікувати платника та отримувача грошових коштів, відсутні відомості про призначення платежу. Зважаючи на те, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів того, що оплата була проведена саме за висновок експерта у даній справі, суд дійшов висновку, що з відповідачів не підлягає стягненню витрати на виготовлення звіту оцінювача.

Outcome: approved