Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи: Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Хаджибейському районі про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтований такими обставинами. На контролі Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання щодо невідкладного відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] . 03 вересня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло телефонне повідомлення від інспекторів сектору ювенальної превенції відділу поліції №1 Одеського районного управління юстиції №1 ГУНП в Одеській області про те, що під час комендантської години по [ADDRESS] була виявлена жінка, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та з нею знаходяться двоє малолітніх дітей, матір було доставлено до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23-В. Зазначив, що спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 03 вересня 2023 року здійснено негайний виїзд за вищевказаною адресою, де було виявлено, що мати [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно, діти були брудні та голодні. [PERSON] у бесіді зазначила, що посварилась зі своїм співмешканцем та під час комендантської години пішла разом із дітьми до дитячого майданчика, батько дітей проживає у Харківській області. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 03 вересня 2023 року було встановлено, що перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю та батьком загрожує їх життю та здоров`ю, малолітніх дітей було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради. Хаджибейською районного адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження №351/01-06 від 06 вересня 2023 року Про невідкладне відібрання малолітніх: [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу. Також 06 вересня 2023 року за №2419/01-20 органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 СК України. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд: відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дітей; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дітей. Представник Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи: Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Хаджибейському районі в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами, обов`язками батьків та дітей, та в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 13, 15 СК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 19 червня 2019 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що04 вересня 2023 року Служба у справах дітей Одеської міської ради звернулась до Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради з клопотанням щодо невідкладного відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с. 7). У клопотанні зазначено, що 03 вересня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло телефонне повідомлення від інспекторів сектору ювенальної превенції відділу поліції №1 Одеського районного управління юстиції №1 ГУНП в Одеській області про те, що під час комендантської години по [ADDRESS] була виявлена жінка, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та з нею знаходяться двоє малолітніх дітей, матір було доставлено до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23-В (а.с. 7). Встановлено, що спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 03 вересня 2023 року здійснено негайний виїзд за вищевказаною адресою, [PERSON] у бесіді зазначила, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, посварилась зі своїм співмешканцем та під час комендантської години пішла разом із дітьми до дитячого майданчика, батько дітей проживає у Харківській області, що підтверджується Актом бесіди від 03 вересня 2023 року (а.с. 14). Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 03 вересня 2023 року було встановлено, що перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю та батьком загрожує їх життю та здоров`ю, малолітніх дітей було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради (а.с. 15-24). Згідно розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради №351/01-06 від 06 вересня 2023 року про невідкладне відібрання малолітніх: [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу вказано: Службі у справах дітей Одеської міської ради здійснити заходити щодо невідкладного відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] , тимчасово влаштувати дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення; копію розпорядження направлено до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси; Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у семиденний строк звернутись до суду з позовом про невідкладне відібрання дітей (а.с. 26). Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 с. 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була працевлаштована, з 05 травня 2022 року по 06 червня 2023 року працювала в ТзОВ ТВК Львівхолод, заробітна плата з червня 2022 року по червень 2022 року склала 120409, 07 грн., що підтверджується довідкою №3388 від 13 вересня 2023 року. У характеристиці з місця роботи, за підписом керуючого магазину, де працювала [PERSON] зазначено, що остання як працівник була відповідальною, стриманою, наполегливою, конфліктів із нею не було. Встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований, заробітна плата за період роботи з 01 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року склала 25666,00 грн. Згідно характеристики з місця роботи - інституту овочівництва та баштанництва НААН України №17-01/315 від 29 вересня 2023 року, [PERSON] працює з 2017 року, за час роботи зарекомендував себе тільки з позитивної сторони, кваліфікований, ініціативний, принциповий, сумлінний та дисциплінований спеціаліст, ввічливий у ставленні до колег, користується повагою у колективі. Згідно довідки Обласної клінічної наркологічної лікарні КНП ХМР №5446 від 02 жовтня 2023 року відносно [PERSON] , ознак психіатричної та наркологічної патології не виявлено. Відповідно до довідки Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я Одеської обласної ради №299 від 03 жовтня 2023 року, [PERSON] на наркологічному обліку не значиться. Згідно довідки Міського психіатричного диспансеру Одеської міської ради від 03 жовтня 2023 року, у [PERSON] відсутні ознаки психіатричних захворювань. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , виданого Службою у справах дітей Мерефянської міської ради 03 жовтня 2023 року, вказано, що на момент перевірки санітарно-гігієнічні норми житлового приміщення не порушені, для дітей є окрема кімната, яка оснащена усіма необхідними для повноцінного розвитку речам, є окремі спальні місця. Відповідно до Акту обстеження щодо підтвердження факту спільного проживання за адресою реєстрації від 02 жовтня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає разом із [PERSON] - матір`ю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO], є учнем 1 класу комунального закладу «Мереф`янський ліцей №7» Мереф`янської міської ради Харківської області, що підтверджується довідкою №01-27/258 від 02 жовтня 2023 року. [PERSON] , [INFO] , відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти Мереф`янський ясла-садок №3» Мереф`янської міської ради Харківської області з 01 вересня 2021 року по час видачі довідки, що підтверджується довідкою №17 від 03 жовтня 2023 року Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивачем та третьою особою в ході розгляду справи не доведено, що поведінка відповідачів відносно своїх дітей є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками, не доведено та не надано суду достатніх доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом саме відібрання останніх без позбавлення батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За таких обставин, враховуючи вищевикладені норми законодавства та особу батьків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відібрання дітей насамперед суперечить їх інтересам, оскільки, незважаючи на деякі складні періоди життя, інтернат не може замінити батьків. Крім цього, активна участь батьків у відновленні прав на дитину говорить про те, що доля дітей для них важлива. Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову в частині відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, позовні вимоги про стягнення з останніх аліментів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. У зв`язку із цим суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині повернення дітей тому, з ким вони проживали.

Outcome: dismissed