Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі не сплачують в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 14299,92 грн: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2014 по 31.07.2020 у розмірі 8103,01 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2013 по 31.07.2020 у розмірі 6196,91 грн. У зв`язку зі зняттям з місця реєстрації 29.07.2020 [PERSON] за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 7024,13 грн: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2020 по 31.01.2022 у розмірі 3894,87 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2020 по 31.01.2022 у розмірі 3129,26 грн. Крім того відповідачам нараховано 2125,12 грн інфляційних витрат та 768,24 грн три відсотки річних від простроченої суми заборгованості. Позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 14299,92 грн, стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 7024,13 грн, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] інфляційні витрати в сумі 2125,12 грн та три відсотки річних, що складає 768,24 грн. Ухвалою від 31.07.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позов задовольнити, у разі неявки відповідачів ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації [PERSON] та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом виклику [PERSON] через оголошення на офіційному сайті, причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] на час подання позову до суду не має зареєстрованого місця проживання (а.с. 28, 29). Станом на 01.07.2020 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.08.2020 його реєстрація відсутня (а.с. 30-32). Точної дати зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою вказаної квартири матеріали справи не містять. Через несплату послуг, що надає позивач, за відповідачами [PERSON] та [PERSON] виникла заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2014 по 31.07.2020 у розмірі 8103,01 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2014 по 31.07.2020 у розмірі 6196,91 грн (а.с. 3-7). Згідно розрахунку через несплату послуг, які надає позивач, за відповідачем [PERSON] виникла заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2020 по 31.01.2022 у розмірі 3894,87 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2020 по 31.01.2022 у розмірі 3129,26 грн (а.с. 8-9). Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення, передбачений ст. 68 ЖК України, ст.ст. 9, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачами не подано. Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц). Отже позовна заява в частині стягнення основної суми заборгованості обґрунтована та підлягає задоволенню. Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Саме такого правового висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Крім заборгованості за надані послуги позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів інфляційні витрати в розмірі 2125,12 грн та 3% річних в розмірі 768,24 грн. З наданих в обґрунтування цих вимог розрахунків вбачається, що вказані суми розраховані за період з 01.03.2019 до 01.02.2022 (а.с. 10, 11), тобто нараховані на заборгованість, яка утворилась за час реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною адресою, так і після зняття його з реєстрації. Суд зазначає, що стягнення вказаних сум у зазначений позивачем спосіб суперечить ст. 625 ЦК України, оскільки солідарний обов`язок відповідачів існує у період їх одночасно реєстрації та, відповідно, користування послугами за адресою квартири, тобто до 01.08.2020, після вказаної дати лише боржник [PERSON] несе відповідальність за невиконання своїх зобов`язань. У частині 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних доказів (розрахунків) на підставі яких можливо встановити, що нараховані суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних здійснені до 01.08.2020, які підлягають солідарному стягненню з обох відповідачів та після 01.08.2020, які підлягають стягненню лише з відповідача [PERSON] матеріали справи не містять, отже в задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних позов задоволенню не підлягає. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України наступним чином: ухвалою суду від 03.08.2023 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, на час ухвалення рішення судовий збір не сплачений, отже суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог щодо кожного відповідача, а з позивача на користь держави стягує судовий збір в розмірі пропорційному до вимог, в задоволенні яких відмовлено. Так, позов задоволений на 88,05%, з яких в частині вимог солідарного стягнення на 59,05%, в частині вимог до відповідача [PERSON] на 29%, відмовлено в 11,95% вимог, таким чином з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1584,90 грн в рівних частках з кожного по 792,45 грн (2684х59,05%=1584,90грн/2=792,45 грн), з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 778,36 грн (2684х29%=778,36 грн). З позивача, враховуючи прийняття судом рішення про відстрочення сплати судового збору, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320,74 грн (2684х11,95%=320,74 грн).

Outcome: partial