Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 19.02.2020 року. Після його смерті в Калинівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] стала його дружина, а мати позивача [PERSON] , так як позивач і відповідач відмовилися від прийняття спадщини на її користь. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області 29.10.2019 року. Після її смерті спадкова справа не заводилась, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та за її життя, тому прийняв спадщину. Крім позивача спадщину більше ніхто не прийняв. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0804, що розташована на території Гущинецької сільської ради Калинівськього району Вінницької області, кадастровий номер 0521681400:03:000:0323, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ВН №216212, який вона успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки не вбачає, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем. Тому, на даний час встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, можливе лише за судовим рішенням, що необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] , відповідно до поданої заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який проживав в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 19.02.2020 року. Після його смерті в Калинівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] стала його дружина, а мати позивача [PERSON] , так як позивач і відповідач відмовилися від прийняття спадщини на її користь. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області 29.10.2019 року. Після її смерті спадкова справа не заводилась, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та за її життя, тому прийняв спадщину. Крім позивача спадщину більше ніхто не прийняв. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0804, що розташована на території Гущинецької сільської ради Калинівськього району Вінницької області, кадастровий номер 0521681400:03:000:0323, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ВН №216212, який вона успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки не вбачає, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем. Тому, на даний час встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, можливе лише за судовим рішенням, що необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину. Той факт, що позивач на момент відкриття спадщини, а саме [INFO] постійно проживав з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою № 195 від 02.03.2023 року, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницької області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 2,23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,- якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року, справа № 205/6338/21, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,- відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємців, які прийняли спадщину - немає. За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved