Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яким просить визначити [PERSON] , додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у березні 2021р. [PERSON] стало відомо про можливу смерть її сусіда за гуртожитком [PERSON] , яким 25.06.2014 було складено заповіт на все його майно на користь позивача. З метою підтвердження факту та/або спростування смерті спадкодавця позивачка неодноразово зверталась до Оболонського УП ГУНГП у м. Києві зі заявами та клопотаннями про з`ясування фактів: можливої смерті спадкодавця, її причини, а також з метою отримання довідки про причини смерті спадкодавця. На виконання клопотань, було проведено впізнання трупу спадкодавця за фотографіями, що підтверджується протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 22.03.2021 та довідкою начальника сектору ВКП Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 22.03.2021.З метою отримання свідоцтва про смерть спадкодавця позивачка звернулась до Київського міського відділу державної реєстрації смерті ЦМУ Мінюсту. Для отримання довідки про причину смерті спадкодавця позивачка звернулась до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Через те, що в 2021 р. були жорсткі карантинні обмеження через поширення СОVID- 19, прийом громадян в державних установах відбувався декілька 1-2 дні на тиждень за попереднім записом до електронної черги. Враховуючи обмежену кількість місць в електронній черзі, декілька днів прийому громадян у державних установах, строк подання заяв та отримання gозивачкою відповідей (довідок) на ці заяви розтягнувся майже на 5 місяців. Після отримання усіх відповідей від медичних да державних установ м. Києва, 06.08.2021 позивачка подала «до Оболонського відділу ДРАЦС у м. Києві заяву про внесення змін та доповнень до актового запису про смерть № 15094, складеного Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ Мінюсту на Невідому особу. 17.08.2021 Оболонським відділом ДРАЦС у м. Києві складено обгрунтований висновок про внесення змін та доповнень № 209 до вищезазначеного актового запису та надіслано справу до виконання за місцем знаходження паперового носія. 14.09.2021 Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ Мінюсту на виконання висновку внесені зміни та доповнення до актового запису про смерть № 15094. 06.10.2016 на Невідому особу отримала та видане відповідне свідоцтво [NUMBER] на [PERSON] . Таким чином, лише 14.09.2021 був встановлений юридичний факт смерті спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 27.10.2021 позивачка звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Листом від 03.11.2021 № 7093/1064/2021 державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок P.M. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, через пропуск нею 6-місячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, зазначив також про необхідність звернення до суду із позовом про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. До судового засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, яким просить винести рішення згідно чинного законодавства та просить слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сусідкою [PERSON] , [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 25.06.2014, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-417, яким [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він матиме право за законом [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8). 27.10.2021 позивачка звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Листом від 03.11.2021 № 7093/1064/2021 державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок P.M. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, через пропуск нею 6-місячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved