Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] 26.06.2020 року державним нотаріусом Приморської ДНК позивачу було видане свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 73\~409,87 грн. Позивач звернулася до відповідача з питання виплати пенсії та 28.08.2021 отримала відповідь, що недоотримана пенсія буде виплачена за наявності відповідного фінансування на зазначені цілі. 06.10.2021 року, на чергове звернення позивача, була отримана аналогічна відповідь. У грудні 2021 року в особистому кабінеті Порталу електронних послуг ПФУ позивач отримала рішення про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії від 29.09.2021 року. Рішення мотивоване тим, що, оскільки матір позивача не отримувала пенсію з 01.03.2016 по 31.05.2018 року, а спадкоємець звернулась до управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої [INFO] , суми пенсії, що підлягають виплаті, відсутні. Позивач зазначає, що дане рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] та зобов`язати відповідача виплатити на її користь недоотриману пенсію матері в розмірі 73\~409,87 грн та стягнути судові витрати по справі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу суду направив відзив на позов, та вказав, що [PERSON] перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмуті та отримувала пенсію за віком. З 01.03.2016 року виплата пенсії припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.06.2018 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 25.05.2018 року. 21.07.2021 року із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулася [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів у виплаті недоотриманої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю сум пенсій, що підлягають виплаті відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону №1058. Пенсія за період з 01.04.2016 по 31.05.2018 [PERSON] не нараховувалась. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону України № 1058. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] доводилася донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.01.1954 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.07.1975 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1982 року. [INFO] [PERSON] померла, про що 20.09.2029 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області складено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26.06.2020 року державним нотаріусом Приморської ДНК у м. Одеса, зареєстрованого в реєстрі за № 5-321, [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії в розмірі 73\~409,87 грн, належність якої спадкодавцеві підтверджується довідкою № 353/05 від 09.01.2020 року, наданою Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Листом ПФУ від 28.08.2021 року № 11416-10671/Є-15/8-0500/21 та № 14515-14641/Є-15/8-0500/21 від 06.10.2021 року було роз`яснено, що недоотримана пенсія [PERSON] нарахована та буде виплачена за наявності відповідного фінансування на означені цілі. 29.09.2021 року рішенням відповідача № 6891/18-16 було відмовлено у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії [PERSON] на підставі частини першої статті 46 Закону України № 1058. На ухвалу суду про витребування доказів, 17.03.2023 року № 0500-0907-7/21905 було надано аналітику нарахувань з ІКІС ПФУ «підсистема призначення та виплати пенсій» пенсіонера [PERSON] за період з 01.03.2016 по 01.05.2018 року, в якому зазначено розмір пенсії 0,00 грн. З наданої 04.02.2022 року № 325с/01-16 на запит суду державним нотаріусом Приморської ДНК у м. Одеса копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем щодо майна померлої [PERSON] , спадкова справа № 560с/2019. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї, як спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] , права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлої [PERSON] складає 73\~409,87 грн, яка увійшла до складу спадщини після її смерті та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України. Відповідач відмовляється виплатити пенсію, посилаючись на норми\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому позивачу повинна бути виплачена відповідачем недоотримана пенсія [PERSON] у розмірі 73\~409,87 грн, як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено ним у наданому відзиві. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача виплатити недоотриманої пенсії спадкодавця, підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача про визнання протиправним дій відповідача щодо відмови у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (стаття 19 ЦПК України). Відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Позивач заявив вимоги, які є по суті вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] . Відповідачем за цими вимогами є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто орган, уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії матері позивача [PERSON] . Таким чином, в цій частині між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу не виплати пенсії померлій матері позивача [PERSON] за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 КАС України). Вказаний висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №757/63985/16 (провадження №14-556цс19) та постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 757/61718/17-ц (провадження\~№61-15930св19). Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 255 ЦПК України\~суд своєю\~ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п.1,2 ч. 3, ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження повноважень адвоката суду надано лише серії ОД № 598379 від 29.12.2021 року та в позовній заяві зазначено, що докази понесення витрат з детальним описом наданих послуг та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи вказані обставини суд вважає за необхідне вирішити питання про відшкодування витрат на правову допомогу після відповідного звернення позивачкою до суду. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial