Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

30 червня 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23-х річного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позову вказує на те, що 03 липня 2004 року позивач та відповідач уклали шлюб. Згідно рішення суду від 16.09.2022 року шлюб було розірвано. Від спільного життя сторони мають двох дітей: син - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час вже є повнолітнім та навчається у Польщі, та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Повнолітній син [PERSON] навчається в Регіональному центрі освіти загальноосвітнього ліцею у м. Вроцлав, Польща в другому класі загального профілю. Власних грошових коштів позивача недостатньо для забезпечення в повному обсязі потреб дітей. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 серпня 2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 49 (а.с. 9). Повнолітній син сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю - позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію на тимчасове місце проживання від 19.05.2023 року реєстровий номер 2341 (а.с. 11). [INFO] сину сторін [PERSON] виповнилось 18 років. Судом встановлено, що згідно довідки № 124/СП[SP]/2022/2023 від 24 січня 2023 року, виданої Директором Регіонального центру освіти загальноосвітнього ліцею у м. Вроцлав, [PERSON] , [INFO] , навчається в Регіональному центрі освіти загальноосвітнього ліцею в другому класі загального профілю від 01.09.2020 року (а.с. 12). У зв`язку з цим, 30 червня 2023 року року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також судом враховується, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За результатами розгляду справи № 204/10938/23 судом ухвалено рішення від 03.10.2023 року про задоволення позову та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що він спроможний надавати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів буде 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30 червня 2023 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved