Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить встановити, що рештки тіла, які знаходяться КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» та перебувають у пакеті № 2135 (зареєстровані Новокадацьким відділення КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» під № 1156НЕ ) є рештками тіла загиблого [PERSON] , [INFO] , уродження с. Турія Турійського району Волинської області, який [INFO] загинув поблизу с. Берестово Бахмутського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України. Зобов`язати КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» видати рештки тіла [PERSON] , що перебувають у пакеті № 2135 (зареєстровані Новокадацьким відділення КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» під № 1156НЕ ) для подальшого захоронення. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.02.2022 року її чоловік [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] м. Володимир Волинської області по мобілізації. Відповідно до наказу № 44 командира в/ч [NUMBER] був відряджений в район виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження. З 05.06.2022 року чоловік перестав виходити на зв`язок, 18.07.2022 року повідомили, що він зник безвісти 05.06.2022 року під час виконання бойового завдання. Відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 11.07.2023 року було встановлено факт смерті, однак решти тіла для здійснення поховання відповідач не видає, оскільки не встановлено особу загиблого, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Книш С.В. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Войченко Валерій в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки № 1751 від 06.07.2022 року т.в.о. начальника штабу - першого заступника командира в/ч [NUMBER] [PERSON] дійсно перебував на військовій службі у в/ч [NUMBER] [ADDRESS] , по мобілізації з 25.02.2022 року. [INFO] рядовий [PERSON] під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України внаслідок артилерійського обстрілу зник безвісти, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 15 від 18.07.2023 року. Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 11.07.2023 року № 159/1541/23 встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в селі Турія Турійського району Волинської області та загинув [INFO] поблизу села Берестове Бахмутського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України. Факт належності останків, які знаходяться в Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» в пакеті № 2135 (зареєстровані Новокодацьким відділенням КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР під № 1156/НЕ), належать загиблому [PERSON] , підтверджується: -копію відповіді Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 648 від 07.03 2023 року на адвокатський запит Книш Сергія Володимировича , з якої вбачається, що: до бюро для проведення експертизи надійшли залишки кісток невідомої особи, з маркуванням - бірка № 2135 та зареєстровані в журналі реєстрації трупів під номером 1156/НЕ. Відповідно до висновку експерта на кісткових рештках № 1156/НЕ генотип не встановлений через руйнацію ДНК під впливом високої температури. -Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 139 від 05.07.2023 року, відповідно до якого зроблено наступні висновки: «» в результаті молекулярно-генетичного дослідження одного фрагменту обгорілої кістки невідомого військовослужбовця (ймовірно [PERSON] ), акт розтину № 1156/НЕ від 08.06.2022 року Новокодацького відділення Дніпровського обласного бюро СМЕ, отримані препарати з дуже низьким вмістом ДНК, генотип яких не встановлений, в другому фрагменті обгорілої кістки ДНК людини не виявлено, що можливо через руйнацію ДНК під впливом високої температури. -Фото з пакетом № 2315 та біркою з написом « [PERSON] солдат [INFO] близько 15-00 [INFO] загинув внаслідок танкового обстрілу в селі Берестове Донецької області». Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Позовні вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження, оскільки відповідно до ухвали Турійського районного суду Волинської області від 03.05.2023 року позивачу відмовлено у відкриття провадження в порядку окремого провадження в частині вимог щодо встановлення факту належності особі рештків тіла та зобов`язання видати їх для проведення поховання, тому позивач звернулась в порядку позовного провадження. Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» № 390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку 3 триваючими бойовими діями, дозволяється захоронення тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізації тілесних ушкоджень); проведення фотофіксації ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (неідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту. При цьому, ст. 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено основні принципи діяльності в галузі поховання. Так, діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах гарантування державою належного поховання померлих, достойного ставлення до тіла померлого, поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності з урахуванням побажань родичів, запобігання випадкам непоховання померлих. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, установленому законодавством порядку день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я, свідоцтво про смерть та довідка про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою дипломатичним представництвом України. З огляду на викладене, оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов переконливого висновку про можливість задоволення позовної заяви та з метою надання можливості позивачу провести поховання чоловіка за християнськими обрядами, відповідно до норм чинного законодавства України.

Outcome: approved