Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 31733 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором 780566874 від 29 вересня 2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] , в сумі 48 135 гривні 51 копійка та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1200 гривень. На підставі такого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 18 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Про наявність виконавчого напису щодо неї [PERSON] дізналася влітку 2023 року з інформації, що міститься в Єдиному реєстрі боржників. Вважаючи виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню повністю, позивач 02 серпня 2023 року звернулася до суду з відповідним позовом. Підставою для позову позивач назвала обставину, що заборгованість, у зв`язку з якою вчинено виконавчий напис, не є безспірною через відсутність договірних правовідносин із ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а тому виконавчий напис не відповідає вимогам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою від 07 серпня 2023 року (а.с. 50-51) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою було залучено для участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатки до позову відповідачу та третій особі було вручено 14 та 10 серпня 2023 року, відповідно (а.с. 53, 54). Відзив на позовну заяву, пояснення чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач і третя особа не подали. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням такого: Судом встановлено, що 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 31733 (а.с. 13), відповідно до якого із [PERSON] стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором 780566874 від 29 вересня 2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» набуло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Договору відступлення прав вимоги за Кредитними договорами 114 від 28.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога»; стягнення за виконавчим написом виконується за період з 16 квітня 2021 року до 12 травня 2021 року; заборгованість складає 48135 гривень кредитної заборгованості; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, - та 1200 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 18 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с. 27), якою, крім іншого, постановлено стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 49355 гривень та винагороди приватного виконавця у розмірі 4933 гривні 50 копійок. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вимагалося обов`язкового нотаріального посвідчення таких договорів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрала законної сили 22 лютого 2017 року, постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, постанова КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року. Виконавчий напис від 21 травня 2021 року (а.с. 13), який оспорює позивач, було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14. У даній справі позивач заперечує про наявність договірних правовідносин із відповідачем - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Суд також вважає недоведеним факт правомірності вимоги, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису, саме ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до [PERSON] . Так, в оспорюваному виконавчому написі (а.с. 13) зазначено, що правонаступником кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114 від 28 грудня 2020 року є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року та реєстру прав вимоги № 5 від 16 квітня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». На відповідний адвокатський запит (а.с. 29), директор ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» надав представнику [PERSON] адвокату Березка Р.М. копію договору факторингу 05/0820-01 з додатками №№ 1, 2, 3 (а.с. 30-31, 18-26). Однак ці документи не містять відомостей про передачу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги за кредитним договором 780566874 від 29 вересня 2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] . Крім того, ці документи взагалі не містять ні інформації про боржників, ні про відповідні кредитні договори, ні про суми заборгованості. Також судом звернуто увагу, що за інформацією, викладеною в оспорюваному виконавчому написі, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало Договір факторингу із ТОВ «Таліон плюс» раніше (у серпні 2020 року) ніж ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги за кредитними договорами від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (лише у грудні 2020 року), а також раніше, ніж було укладено кредитний договір 780566874 від 29 вересня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] . Відповідач ніяким чином не спростував твердження позивача про відсутність між ними договірних правовідносин. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 4 від 25 жовтня 2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮ України 07 листопада 2005 року № 6014 на ім`я [PERSON] анульоване. З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що, вчиняючи 21 травня 2021 року виконавчий напис № 31733, приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Така обставина дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 в справі № 757/24703/18-ц, від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 та підтверджена правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 в справі № 910/10374/17. Пунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, тобто: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 754/7994/17 від 12.03.2020. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зробила правовий висновок про те, що доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. З матеріалів справи, не вбачається, що вимогу про усунення порушення ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» направило на адресу [PERSON] , зазначену в кредитному договорі від 29 вересня 2020 року. Законодавством не передбачено обов`язку нотаріуса направляти на адресу боржника повідомлення про вчинення виконавчого напису для реалізації права на подання пояснень (заперечень) щодо його вчинення. Так, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 березня 2021 року справі № 750/3781/20. Отже, суд вважає, що [PERSON] довела факт порушення ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» її прав та інтересів, вона обрала належний і ефективний спосіб захисту свого права, заявивши вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки така вимога відповідає змісту порушеного права, характеру порушення, наслідкам, заподіяним таким порушенням, а тому позов підлягає до задоволення. Як зазначено у п. 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом сплатила 1073 гривні судового збору (а.с. 8), її вимога задоволена, а тому судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Виходячи із приписів ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, суми компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлених умовами договору про надання правничої допомоги. Наданими стороною позивача документами, зокрема, договором про надання правової допомоги № 07/07-23 від 07.07.2023 (а.с. 39-41), актом № 1 виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 07/07-23 від 07.07.2023 (а.с. 42), ордером (а.с. 43) та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 44) доведено, що [PERSON] на правничу допомогу адвоката витратила 5000 гривень. Такий розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом роботи (правовий аналіз, підготовка і подача адвокатських запитів, позову і заяви про забезпечення позову), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт . Відповідно до норм ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, зокрема, у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також і судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 гривень. Таким чином, позивач поніс у цій справі судові витрати на загальну суму 6 073 гривні (5000 грн + 1076,60 грн) 60 копійок, і вони в повному розмірі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved