Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1982 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем на певному життєвому етапі не склалося, вони не можуть прийти до спільного вирішення сімейних побутових питань, з приводу чого між ними виникають сварки та непорозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, вони не займаються веденням спільного господарства на протязі чотирьох років. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. 08 вересня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. В судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1982 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем на певному життєвому етапі не склалося, вони не можуть прийти до спільного вирішення сімейних побутових питань, з приводу чого між ними виникають сварки та непорозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, вони не займаються веденням спільного господарства на протязі чотирьох років. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначене відповідачем не спростовано та не заперечувалось. За наявності вищезазначених обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, була звільнена від сплати судового збору за подання позову про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція\~ЦПК України\~не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141,\~ст. 142 ЦПК України\~та положення\~Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн., тобто в розмірі 50 % від звичайної ставки судового збору за подібними вимогами, адже відповідач визнав позов у письмовій заяві.

Outcome: approved