Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона проживала у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 05.12.2016 року у цивільній справі № 309/3832/16ц. Вказаним рішенням присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 800 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. На даний час така сума аліментів є явно недостатньо, оскільки дитина росте і збільшуються витрати на її утримання, розвиток, навчання. У позові зазначає, що на даний час ніде не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання покладені на нього судовим рішенням, внаслідок чого допустив заборгованість по аліментам у розмірі 79375 грн. Вказані обставини погіршили її матеріальний стан, внаслідок чого просила суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина встановивши їх в сумі 3500 гривень. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат\~ Поковба\~ Т.В., в судове засідання не з`явились, представником відповідача до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнала частково в сумі 2500 грн. У відзиві доданому до матеріалів справи зазначає, що доводи позивачки наведені у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки він періодично надає кошти на утримання сина, вітає з днем народження та ніколи не відмовляв\~ позивачці в утриманні дитини. Зазначає, що про існування заборгованості по аліментам дізнався з позовної заяви. Він не відмовляється від матеріального утримання та спілкування з дитиною, однак\~ не в змозі сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина у заявленому позивачкою розмірі, оскільки не працює за кордоном, немає власного житла. Як на підставу часткових заперечень проти позову, відповідач вказує на недоведеність позовних вимог та не заперечив проти задоволення позову в сумі 2500 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. З рішенням Хустського районного суду від 05.12.2016 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання\~ неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. 22.05.2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (актовий запис №125 від 22.05.2021 р) та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідки виданої управлінням соціального захисту Хустського МУСЗН від червня 2023 року № 426, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини\~ в розмірі по 860 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених доходів та утриманих податків станом на 21.06.2023 року, інформація про доходи [PERSON] відсутня. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Хустським районним відділом ДВС у Хустському районі Закарпатської області, станом на 20.06.2023 року, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів, встановлених за рішенням суду в розмірі 79375 грн. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить\~ 2833гривень. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. У відзиві на позов відповідач частково визнав позовні вимоги в сумі 2500 грн., та вказує що твердження позивача про його перебування на заробітках за кордоном не відповідають дійсності, при цьому не повідомив суд про свій середньомісячний дохід, наявність чи відсутність постійного працевлаштування. Суд надає критичну оцінку доводам відповідача про те, що\~ він не знав про наявність заборгованості по аліментам, оскільки як вбачається зі змісту судового рішення\~ від 05 грудня 2005 року, відповідачу було відомо про судовий розгляд і він подавав заяву про часткове визнання позову. Крім того з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач частково сплачував кошти на утримання дитини на загальну суму в розмірі 4800 грн. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач є молодою, здоровою людиною, не має інших утриманців та не зазначає будь-яких інших обставин, які б унеможливлювали його можливість належного забезпечення неповнолітньої дитини. Отже, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 05.12.2016 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду від 05.12.2016 р.\~ до 3000 грн. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: partial