Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У листопаді 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, у якій Дніпровська міська рада просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] та вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що у кімнаті [ADDRESS] , з 09.08.1996, рахується зареєстрованим [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації більш ніж два роки та не вчинив дії щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку, позивач, як особа у віданні якої знаходиться кімната №195, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2021 позовну заяву Дніпровської міської ради залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. 28.11.2022 Дніпровською міською радою, на виконання вимог ухвали від 24.11.2021, подано позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 01.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетрвська від 12.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позові. У судове засідання, відповідач та треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. Так, судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у власності Дніпровської міської ради. Про, що також свідчить копія свідоцтва про право власності від 22.05.2022. Відповідно до копій рішень Дніпровської міської ради від 30.05.2012 (№35/24) та 14.11.2012 (№53/28), гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] , передано на баланс КП «ЖИЛСЕРВІС-5». Згідно копії довідки №271 від 02.08.2021 наданої КП ДМР «ЖИЛСЕРВІС-5», [PERSON] , 1994 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.08.1994. Відповідно до копій актів обстеження об`єкту житлової нерухомості від 12.11.2021, 02.11.2021, 04.08.2021, складених комісією з обстеження об`єктів житлової нерухомості, які перебувають на балансі КП «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР, [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] , більше 6 місяців, двері опечатані. Згідно ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Статтею 58 ЖК України встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. У відповідності до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про не проживання [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців, та з огляду на не надання останнім доказів щодо поважності причин відсутності, а також не вчинення дій щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн.

Outcome: approved