Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача 42908,04 грн, з яких: 23447,03 грн - вартість заподіяної шкоди 19461,01 грн - штрафні санкції за договором у вигляді 1% штрафу за кожен день день прострочення виконання зобов`язання. Також позивач просить стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 21000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між ТОВ «Велбуд-Україна»(Замовник) та [PERSON] (Виконавець) 29.07.2021 року укладено договір відповідно до якого Виконавець взяв на себе обов`язки за замовленням Замовника надати електромонтажні послуги та зобов`язався нести повну матеріальну відповідальність за збереження прийнятих від Замовника матеріальних цінностей. За актами приймання-передачі матеріальних цінностей від 02.08.2021 року, 05.08.2021 року, 26.08.2021 року відповідач прийняв від позивача на відповідальне зберігання майно у вигляді будівельних інструментів на загальну суму 23447,03 грн. Після 26.08.2021 року відповідач до виконання обов`язків за договором не приступив та на об`єкт для виконання робіт не з`являвся. Позивач звернувся до відповідача в телефонному режимі з метою з`ясування причин не виконання договірних умов, але останній в грубій формі повідомив, що не буде працювати і повертати передане йому майно для виконання робіт за договором не збирається. На підставі наведеного, вимог ст.ст.629,901,1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача вартість заподіяної шкоди, яка дорівнює сумі вартості переданих відповідачу будівельних інструментів для виконання умов договору, які не були повернуті позивачу, штраф за неповернення майна у вигляді 1% від вартості неповерненого майна за 83 дні (за період з 27.08.2021 року по 18.11.2021 року). Відзиви та заперечення інших учасників. Відповідач правом відзиву на позов не скористався. Рух справи у суді. Ухвалою суду від 24.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про здійснення розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик за місцем реєстрації. Відзиву чи будь-яких клопотань, заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Встановлені судом обставини та факти. 29.07.2021 року між позивачем ТОВ «Велбуд-Україна» (замовник) та відповідачем [PERSON] (виконавець) укладено договір б/н відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги та виконувати роботи з виконання робіт на будівництві ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Згідно п.2.3 договору б/н від 29.07.2021 року, виконавець зобов`язаний: якісно й своєчасно надавати послуги; інформувати Замовника про хід виконання умов договору; підготувати та передати Замовникові акт приймання-передачі наданих послуг згідно розділу 4 цього договору; відшкодувати завдані Замовнику збитки у повному обсязі на умовах даного договору; нести повну матеріальну відповідальність за збереження прийнятих від замовника матеріальних цінностей; дбайливо ставитися до переданих йому на зберігання матеріальних цінностей. Відповідно до п.5.4. договору б/н від 29.07.2021 року, у разі завдання виконавцем замовнику збитків, виконавець відшкодовує такі збитки у повному обсязі. Збитками є: втрати, яких замовник зазнав у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які замовник зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які замовник міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються виконавцем у повному обсязі. Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей від 02.08.2021 року(а.с.9), [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання майно для виконання робіт на об`єкті ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області загальною вартістю 1062,03 грн, а саме: ножівка по дереву у кількості 1 шт. вартістю 285,00 грн; кутик у кількості 1 шт. вартістю 229,40 грн; рівень (1000мм) у кількості 1 шт. вартістю261,00 грн; прожектор у кількості 1 шт. вартістю 274,00 грн; шпатель (100мм) у кількості 1 шт. вартістю 12,63 грн. Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей від 02.08.2021 року (а.с.10), [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання майно для виконання робіт на об`єкті ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області загальною вартістю 2250,00 грн, а саме: міксер будівельний Dnipro-M BM-162S номер JGE101907-00575 пломба А43424910 у кількості 1 шт. вартістю 2250,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей від 05.08.2021 року (а.с.11), [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання майно для виконання робіт на об`єкті ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області загальною вартістю 1134,00 грн, а саме: шліфувально кутова Dnipro-M GL-145S, s/n ZJT101913 пломба А36630922 у кількості 1 шт. вартістю 1134,00 грн (а.с.11). Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до актів приймання-передачі матеріальних цінностей від 26.08.2021 року (а.с.12-13), відповідач [PERSON] прийняв від ТОВ «Велбуд-Україна» для виконання робіт на об`єкті вул.Василя Липківського матеріальні цінності на загальну вартість по одному акту - на суму 4653,00 грн(а.с.12), по другому акту - на суму 14348,00 грн(а.с.13). 26.05.2021 між ТОВ «Велбуд-Україна» (замовник) та відповідачем [PERSON] (виконавець) було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №2605/21/МВ, який є додатком до договору №2605/21. Відповідно до п.1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №2605/21/МВ, виконавець прийняв на відповідальне зберігання передані йому матеріальні цінності згідно з додатком до цього договору для їх подальшого використання під час здійснення електромонтажних робіт. Пунктом 2.8 цього договору передбачено, що виконавець зобов`язується повернути передане на відповідальне зберігання майно, матеріальні цінності. інструменти та в ісправному стані на першу вимогу Замовника або протягом трьох днів після виконання робіт/послуг для виконання яких воно передавалося, а у випадку пошкодження відшкодувати в повному обсязі їх вартість та усі матеріальні збитки Замовнику. У випадку не повернення майна виконавець сплачує на користь замовника штраф у розмірі 1% від вартості такого майна за кожен день прострочення. Застосоване судом законодавство та мотиви суду. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно до ст.527 ЦК України, Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили(ст.617 ЦК України). Відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст.837 ЦК України). Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст.839 ЦК України). Відповідно до ст.840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу. Підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна(ст.841 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду, оскільки зі змісту договору б\\н від 29.07.2021 року (а.с.5) вбачається, що предметом договору були роботи на будівництві ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Акти приймання-передачі матеріальних цінностей від 02.08.2021 року (а.с.9-10) та від 05.08.2021 року (а.с.11) свідчать, що для виконання робіт на будівництві ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області відповідачу, який був виконавцем цих робіт (за договором б\\н від 29.07.2021 року) були передані матеріальні цінності на загальну суму 4446,03 грн, які [PERSON] відповідно до умов вказаного договору, а також вимог ст. 841 ЦК України повинен був зберігати та повернути замовнику в разі неможливості виконати умови договору. Зі змісту позову вбачається, що після отримання матеріальних цінностей відповідач до виконання обов`язків за договором б\\н від 29.07.2021 року не приступав та на об`єкт для виконання робіт не з`являвся, передане йому майно не повернув. Вказані обставини в судовому засіданні відповідачем спростовані не були. Враховуючи наведене, те, що в судовому засіданні достовірно встановлено: факт укладення 02.08.2021 року між позивачем та відповідачем договору підряду за яким останній зобов`язаний був виконати для позивача роботи на будівництві ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області, факт отримання [PERSON] від позивача для виконання робіт на будівництві ДНЗ в с.Гатне Києво-Святошинського району Київської області матеріальних цінностей на загальну суму 4446,03 грн а також те, що відповідачем не спростовано доводів позивача щодо невиконання робіт за договором б\\н від 29.07.2021 року, не надано суду доказів щодо повернення позивачу переданих матеріальних цінностей, суд вважає, що внаслідок дій відповідача позивачу були заподіяні збитки в розмірі вартості неповернених виконавцем( [PERSON] ) інструментів (матеріальних цінностей) в сумі 4446,03 грн відповідно актів приймання-передачі матеріальних цінностей для виконання робіт на об`єкті «ДНЗ Києво-Святошинського району Київської області». Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується інших вимог позивача, а саме щодо стягнення збитків у розмірі вартості переданих відповідачу матеріалів та інструментів за актами приймання-передачі матеріальних цінностей від 26.08.2021 року (а.с.12-13) об`єкт «вул.Василя Липківського», а саме у розмірі 19001,00 грн, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого. В ході судового засідання судом були досліджені вказані акти приймання-передачі матеріальних цінностей від 26.08.2021 року, якими підтверджується, що [PERSON] прийняв від ТОВ «Велбуд-Україна» певні матеріальні цінності (з зазначенням назви, кількості та вартості переданого майна). В той же час з матеріалів справи не можливо встановити з якою метою передавались зазначені в актах від 26.08.2021 року матеріальні цінності відповідачу, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] мав будь-які зобов`язання перед позивачем з приводу переданого йому майна і мав обов`язок повертати вказане майно позивачу. Наданий позивачем договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №2605/21МВ від 26.05.2021 року, як вбачається з його змісту, є додатком до договору №2605/21. Але слід зазначити, що договір № 2605/21 в матеріалах справи взагалі відсутній, що позбавляє суд встановити що за договір було укладено, хто є сторонами договору, з якого предмету він був укладений, права та обов`язки сторін за цим договором та чи передавались відповідачу матеріальні цінності, зазначені в актах від 26.08.2021 року саме за цим договором. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.82 ЦПК України, доказуванню не підлягають обставини, які визнаються учасниками справи, а також загальновідомі обставини. Враховуючи наведене, а також те, що саме на позивачеві лежить обов`язок доведення перед судом тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що відповідач повинен був повертати позивачу матеріальні цінності передані йому за актами від 26.08.2021 року на суму 19001,00 грн. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді 1 % від вартості не поверненого майна, оскільки п.2.8 договору, на який посилається позивач, міститься у договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №2605/21МВ від 26.05.2021 року, який є додатком до договору №2605/21 і не стосується договору б\\н від 29.07.2021 року. Що стосується наданого позивачем доказу обізнаності відповідача про претензію позивача, яким є, як розуміє суд, скриншот телефонних повідомлень в застосунку Viber, то вказаний доказ не є належним та достовірним доказом обставин на підтвердження яких він був наданий, оскільки з цього документу вбачається, що зазначені в ньому повідомлення направлялися особі яка має номер мобільного телефону [NUMBER] . Але, в той же час встановити хто саме здійснював направлення цих повідомлень з даного доказу встановити не можливо. Також суд зазначає, що не можливо встановити і те чи дійсно номер [NUMBER] належить відповідачу, оскільки матеріалами справи, а саме договором б\\н від 29.07.2021 року підтверджується, що відповідач підписуючи зазначений договір зазначав свій номер телефону, який відрізняється від номеру вказаного у цій переписці. Таким чином суд критично ставиться до зазначеного доказу і не бере його до уваги. Щодо судових витрат, які підлягають відшкодуванню, то з урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 235,21 грн (4446,03 грн х 2270,00 грн : 42908,04 грн). Вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві позивач просив надати йому строку передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу. В зв`язку з чим, суд при винесені рішення не вирішує питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. З даним питанням позивач може звернутися до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial