Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» про захист прав споживачів, позовні вимоги обґрунтував наступними обставинами. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та споживачем електричної енергії за вказаною адресою. 10 травня 2021 року за вказаною адресою при перевірці дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Факт порушення зафіксовано актом №38229 від 10.05.2021. 12.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому вирішено, що акт складено правомірно, проведено розрахунок по акту на суму 52738,33 грн. Позивач не погоджується з вказаним рішенням комісії, оскільки розрахунок недооблікованої електроенергії проведено з порушенням ПРРЕЕ та ПУЕ, тому у позові просить визнати недійсним та скасувати рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» від 12.05.2021 по розгляду акту про порушення №38229 від 10.05.2021. З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте, подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вважає вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними. Так,\~ 17.05.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти угоду про розстрочення суми заборгованості та частково сплатив суму боргу у розмірі 10600,00 грн. 20.05.2021 між сторонами по справі було укладено договір про реструктуризацію заборгованості. Такі дії позивача свідчать про згоду з актом про порушення. Крім цього, 26.08.2022 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі за позовом АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, яким позовні вимоги товариства задоволенні. При цьому, предметом позову був акт про порушення №38229 від 10.05.2021. Отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та споживачем електричної енергії за вказаною адресою. (а.с. 6) 10 травня 2021 року за вказаною адресою при перевірці дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Факт порушення зафіксовано актом №38229 від 10.05.2021. (а.с. 7) 12.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому вирішено, що акт складено правомірно, проведено розрахунок по акту на суму 52738,33 грн. (а.с. 26) Також судом встановлено, що 26.08.2022 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі №213/31/22 за позовом АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, яким позовні вимоги товариства задоволенні. (а.с. 29) Рішення набрало законної сили 27.09.2022. При цьому, предметом позову був акт про порушення №38229 від 10.05.2021. Зокрема, у рішенні зазначено, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надав, розмір наявної заборгованості не спростовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.\~\~ Наведене вище свідчить, що представники електропостачальної організації під час складання акту про порушення діяли у відповідності до вимог ПРРЕЕ та ПУЕ, не порушуючи права позивача. Отже, наявними у справі письмовими доказами доведено правомірність дій відповідача щодо складання акту про порушення та оформлення протоколу про нарахування необлікованої електроенергії згідно з актом про порушення, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства України, тоді як споживачем, навпаки не доведено належними та допустимими доказами незаконність дій з боку відповідача та неправильність проведених відповідачем розрахунків вартості необлікованої електроенергії. У даному випадку позивачем не надано до суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості та вони підтверджували обставини порушення представниками відповідача положень Закону України «Про захист прав споживачів» саме на тих умовах, які заявлені позивачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed