Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У серпні 2023 року [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом до Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування поданого позову зазначила, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , [INFO] . У серпні 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус листом відмовив їй у прийнятті заяви, посилаючись на пропущений строк для прийняття спадщини. Ураховуючи наведене та вважаючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а саме: у березні 2022 року с.Вавилове Миколаївського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області було окуповано військовослужбовцями РФ, [INFO] [PERSON] померла та була похована у с.Центральне Миколаївського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області, територія сіл Вавилове та Центральне визначені як території на якиї велись активні бойові дії з 04 березня 2022 по 11 листопада 2022. У зв`язку з військовими діями, позивачка з березня 2022 року проживає та працює в м.Ельблонг, Республіка Польща. Посвідчити довіреність в Консульстві України видалось можливим лише 28 квітня 2023 року; свідоцтво про смерть [PERSON] отримано за судовим рішенням 27 червня 2023 року; довіреність на оформлення спадкових прав посвідчено Консульством України 26 липня 2023 року; дублікат заповіту видано 17 серпня 2023 року. На підставі викладеного, позивачка вважає, що пропущений нею строк є поважним, а тому просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2023 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Пояснення учасників справи Представник позивачки надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, судові витрати просили не стягувати з відповідача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подали заяву, у якій просять слухати справу у відсутність їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу в підготовчому судовому засіданні. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON] ) серії [NUMBER] від 13.12.1969, де в графі «Мати» записана [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.06.2023 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №400. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 06 липня 1988 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». 23 січня 1997 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] , згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м.Миколаєва, актовий запис №28, прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 19 липня 2013 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до дублікату заповіту від 31 березня 2011 року, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок із спорудами та будівлями, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Центральної сільської ради - [PERSON] . Листом № 161/01-16 від 11.08.2023 року [PERSON] було роз`яснено про необхідність звернення до суду з позовом для поновлення її прав, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась. [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою на момент її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини посилалась на те, що в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, у березні 2022 року с.Вавилове Миколаївського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області було окуповано військовослужбовцями РФ, [INFO] [PERSON] померла та була похована у с.Центральне Миколаївського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області, територія сіл Вавилове та Центральне визначені як території на якиї велись активні бойові дії з 04 березня 2022 по 11 листопада 2022. У зв`язку з військовими діями, позивачка з березня 2022 року проживає та працює в м.Ельблонг, Республіка Польща. Посвідчити довіреність в Консульстві України видалось можливим лише 28 квітня 2023 року; свідоцтво про смерть [PERSON] отримано за судовим рішенням 27 червня 2023 року; довіреність на оформлення спадкових прав посвідчено Консульством України 26 липня 2023 року; дублікат заповіту видано 17 серпня 2023 року. Суд знаходить підстави для задоволенння вимог позивачки, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно положень Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», територія с.Вавилове та с.Центральне була визначена як територія, на якій велися активні бойові дії з 04 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. За вказаних вище обставин та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість доводів позивачки щодо наявності поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті її матері. Аналізуючи викладене та оцінюючи наявні у справі докази, приймаючи до уваги встановлені судом факти і відповідні ним правовідносини, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачці строку тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На прохання позивачки, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 1261, 1270, 1272 ЦК Україн та

Outcome: approved