Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачкою [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачкою перебувають з 22.11.2008 р. у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. Старший син проживає з батьком, а менший з матір`ю. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя. Подружжя перестало спільно проживати, шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть з березня 2010 року. На примирення позивач не згідний. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, але скерував заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2008 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.11.2008 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області за актовим записом №226, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved