Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просив встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , яка проживала в с. Малишівка Старокостянтинівського району Хмельницької області та померла [INFO] , посвідчений 06 листопада 1998 року виконавчим комітетом Іршиківської сільської Ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області, вчинено на користь [PERSON] , а також визначити йому додатковий строк шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову вказував, що [INFO] в с. Малишівка Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON] . До складу спадщини після її смерті увійшла земельна ділянка, яка належала їй на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серія ХМ № 029892. Указує, що він є племінником померлої та крім того за життя вона склала на його користь заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Іршиківської сільської ради 06 листопада 1998 року. Однак, оформити свої спадкові права на земельну ділянку він не може, оскільки у цьому заповіті невірно вказано ім`я спадкоємця, а саме, зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Зазначав, що вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] проживала одиноко, тривалий час хворіла. Він був змушений за свій рахунок її лікувати, а також здійснив її поховання, не мав постійного місця роботи, тобто переживав матеріальні труднощі. Крім того, про наявність заповіту дізнався лише у квітні 2023 року, після чого 11 квітня 2023 року отримав дублікат заповіту. Представник позивача адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності свого представника, покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . 06 листопада 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла своєму племіннику [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала одна по [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , дублікатом заповіту від 11 квітня 2023 року, довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 1127 від 30 червня 2020 року про склад сімї [PERSON] на день її смерті. Згідно паспортних даних, заявником є [PERSON] , [INFO] . Заповіт [PERSON] від 06 листопада 1998 року складений на користь [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , його матір`ю була [PERSON] . Згідно інформаційної довідки старости Іршиківського старостинського округу відповідно до по господарської книги с.Малишівка 1953-1957 років в господарстві №371 с.Малишівка проживали [PERSON] , 1933 року народження та [PERSON] , 1937 року народження ( по господарські книги 1961-1963 років), які були дочками [PERSON] . Тобто, наявні в матеріалах справи письмові докази вказують на те, що дублікат заповіту, виданий 11 квітня 2023 року старостою Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області Якобчук О.А., складений 06 листопада 1998 року [PERSON] на ім`я племінника спадкодавця [PERSON] , посвідчений 06 листопада 1998 року виконавчим комітетом Іршиківської сільської Ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області, належить саме племіннику померлої [PERSON] . Судом також встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72500181 від 17 травня 2023 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до роз`ясень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . На час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований разом із померлою. Судом встановлено, що визначений законом строк на прийняття спадщини [PERSON] пропустив через необізнаність щодо наявності заповіту та матеріальні труднощі. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. При цьому, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, тому йому слід визначити додатковий строк шість місяців для подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved