Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (відповідач), третя особа-1: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», про визнання кредитного договору припиненим, в якому просила суд: припинити дію кредитного договору та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2014р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» було укладено Кредитний договір №200072445, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 грн. Листом від 20 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив позивача про відступлення прав вимоги за Кредитним договором №200072445 від 24.07.2014р. на користь ТОВ «Плеяда». Повідомленням від 20.05.2016 року ТОВ «Плеяда» так само повідомило позивачку про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Фагор». На виконання вимог кредитного договору позивач сплатила залишок кредиту у сумі 52000,00 грн. на рахунок ТОВ «ФК «Фагор», отримала від ТОВ «ФК «Фагор» відповідну довідку про погашення кредиту у повному обсязі, а також про те, що її заборгованість за Кредитним договором №200072445 погашена повністю. Проте з травня 2019 року позивачу на мобільний телефон почали приходити повідомлення про те, що у неї існує борг перед ПАТ «Банк Михайлівський», у зв`язку з чим вона звернулася до суду. 28.02.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 01.03.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 27.03.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 03.04.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 27.06.2023 на адресу суду від третьої особи-1 надійшли пояснення на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 13.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.07.2014р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» було укладено Кредитний договір №200072445, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 грн. Листом від 20 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив позивача про відступлення прав вимоги за Кредитним договором №200072445 від 24.07.2014р. на користь ТОВ «Плеяда». Повідомленням від 20.05.2016 року ТОВ «Плеяда» так само повідомило позивачку про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Фагор» та необхідність погашати заборгованість на його банківський рахунок. На виконання вимог кредитного договору позивач сплатила залишок кредиту на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» та 15.08.2017 р. отримала від ТОВ «ФК «Фагор» відповідну довідку про погашення кредиту у повному обсязі, а також про те, що її заборгованість за Кредитним договором №200072445 погашена повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 єдиним законним кредитором по відступлених договорах ПАТ «Банк Михайлівський» визнано ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до зазначеної постанови: -Застосовані наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. -Визнані відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. -Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». -Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. -Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, враховуючи висновки, до яких дійшов суд у постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, ТОВ «Діджи Фінанс» є належним правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський». Також, як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.05.2020 № 918 визначено активи ПАТ «Банк Михайлівський» затверджено умови продажу активів ПАТ «Банк Михайлівський», у тому числі право вимоги за кредитним договором від 24.07.2014 № 200072445. Відповідно до протоколу електронного аукціону від 15.06.2020 № UA-EA-2020-06-09-000032-b переможцем даного аукціону було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Ціна продажу лоту склала 5 359 000,00 грн. За результатами проведеного аукціону між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено, у тому числі, договір про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 № 7_БМ. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно д ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаної норми ст. 81 ЦПК України, зокрема, вбачається, що обов`язок доведення полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, які орієнтовані на те, щоб скласти певне позитивне враження у суду про юридичні обставини у справі. Обов`язок доведення зумовлюється настанням для особи несприятливих правових наслідків у разі невиконання або неналежного його виконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по доведенню фактів, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тобто, якщо позивач не доведе підстави позову, то суд відмовить у його задоволенні. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що ТОВ «Діджи Фінанс» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором від 24.07.2014 № 200072445, укладеними між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання вище зазначеного кредитного договору припиненим. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed