Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник Сумського обласного центру зайнятості директор Охтирської філії Пасєчник Н.М. у травні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивовано тим, що [PERSON] з 05.04.2011 по 11.01.2012 року перебував на обліку у Тростянецькому районному центрі зайнятості. З 12.03.2011 по 11.01.2012 року відповідач отримував допомогу по безробіттю. Під час реєстрації [PERSON] у заяві про надання статусу безробітного підтвердив, що на момент реєстрації він не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Також, 24.01.2022 року [PERSON] звернувся до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості з питання реєстрації, але під час розгляду документів було встановлено, що відповідач з 07.10.1997 року по 10.12.2020 року був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, тому було порушено питання проведення розслідування страхового випадку відносно [PERSON] 24.01.2022 було складено Акт № 1 про те, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач був фізичною особою-підприємцем. Сумським обласним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення [PERSON] коштів отриманих за період з 12.04.2011 по 11.01.2012 року у розмірі 5397,27 грн.27 коп. Відповідачу було направлено повідомлення про повернення указаних коштів, але останній кошти не повернув. Посилаючись на указані обставини, представник Сумського обласного центру зайнятості Пасєчник Н.М. просить суд стягнути з [PERSON] на користь Сумського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 5397,27 грн. та 2684 грн. сплаченого судового збору. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні посилався на те, що факт реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності у вказаний період відповідач не оспорює, однак фактично підприємницьку діяльність не здійснював, доходів не отримував, інших джерел доходів, аніж отримувана ним допомога по безробіттю він не мав. При отриманні статусу безробітного надав до Центру зайнятості ту інформацію, яка від нього вимагалася. Заповнюючи вищевказану заяву слідував рекомендаціям та вказівкам спеціаліста служби, діючи таким чином добросовісно. На думку представника відповідача [PERSON] позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги не надає жодних доказів на підтвердження отримання [PERSON] будь-яких грошових надходжень (доходів) від ведення підприємницької діяльності. У відповідача за спірний період були відсутні будь-які доходи, у вказаний період також відповідач не надавав жодних оплачуваних послуг. Не надано до суду жодних доказів недобросовісних дій відповідача з метою отримання допомоги по безробіттю. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальна реєстрація особи як суб`єкта підприємницької діяльності, фізичної особи - підприємця чи приватного підприємця, а реальне зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 12.05.2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 16.06.2023 року відкладено судовий розгляд у зв`язку з неявкою відповідача. Протокольною ухвалою суду від 11.07.2023 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача. 01.09.2023 представником відповідача подано попередній розрахунок суми судових витрат, заяву про застосування строку позовної давності та письмові пояснення. Протокольною ухвалою суду від 01.09.2023 відкладено судовий розгляд за клопотанням представника позивача для надання часу для ознайомлення з процесуальними документами наданими стороною відповідача. Представником позивача 19.09.2023 року подано заяву про поновлення строку позовної давності та пояснення на заперечення. Представник відповідача 21.09.2023 року подав заперечення на заяву про поновлення строку позовної давності. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що \~ 12 квітня 2011 року [PERSON] звернувся до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного (а.с.4). Указана заява, яка підписана відповідачем, містить друкований текст «В даний час не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності». Наказом Тростянецького районного центру зайнятості Сумського обласного центру зайнятості від 12.04.2011 № НТ 110412 року [PERSON] надано статус безробітного,\~\~з 12.04.2011 року призначена допомога з безробіття. Наказом від 07.03.2012 № НТ 120307 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та знято з обліку з 11.01.2012 (а.с.3). Наказом Тростянецької районної філії центру зайнятості Сумського обласного центру зайнятості від 24.01.2022 № 5 було доручено провести позапланову перевірку ФОП [PERSON] з питань уточнення реєстрації як фізичної особи-підприємця за період перебування на обліку у центрі зайнятості (а.с.5). Відповідно до Акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 24.01.2022 року встановлено, що [PERSON] з 07.10.1997 по 10.12.2020 року був фізичною особою підприємцем та в цей період перебував на обліку у центрі зайнятості (а.с.6). Відповідно до Довідки-розрахунок за період з 12 квітня 2011 року по 11 січня 2012 року відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у загальній сумі 5397,27 грн. (а.с.7). Наказом Сумського обласного центру зайнятості від 27 січня 2022 року прийнято рішення направити [PERSON] письмове повідомлення про повернення коштів та вжити необхідних правових заходів для стягнення заборгованості з [PERSON] , за період з 12.04.2011 по 11.01.2012 в сумі 5397,27 грн. в порядку досудового врегулювання спору, в разі необхідності направити матеріали до суду (а.с.8). 27 січня 2022 року відповідачу було надіслано лист-повідомлення з пропозицією повернути кошти, проте кошти у добровільному порядку останній не повернув (а.с.9, 10). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Звертаючись до суду з позовом, Сумський обласний центр зайнятості\~\~просив стягнення виплаченої відповідачу допомоги по безробіттю, як безпідставно отриманої внаслідок повідомлення відповідачем неправдивої інформації. Відповідно до статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальна реєстрація особи як суб`єкта підприємницької діяльності, фізичної особи - підприємця чи приватного підприємця, а реальне зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування. Вищевказане узгоджується\~із висновком\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду у\~складі Другої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду,\~прийнятої у\~справі № 757/17820/17-ц\~від 24 квітня 2019 року 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18)\~ від 06 лютого 2019 року. Позивачем, крім Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 24.01.2022 року, в якому вказано, що [PERSON] з 07.10.1997 по 10.12.2020 року був фізичною особою-підприємцем, не надано належних доказів про те, що відповідач у період отримання допомоги по безробіттю з 12.04.2011 по 11.01.2012 реально займався підприємницькою діяльністю та отримував дохід від такої діяльності чи мав інші передбачені законодавством доходи, про що зазначено у статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» як обставина, яка виключає можливість надання статусу безробітного. Таким чином, позивачем не доведено недобросовісності в діях [PERSON] при зверненні 12 квітня 2011 року із заявою про надання статусу безробітного, що виключає підстави відповідно до статті 1215 ЦК України для стягнення отриманої ним допомоги по безробіттю в сумі 5397,27 грн. Отже позов не підлягає задоволенню, оскільки необґрунтований. Предстанвик відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. Оскільки, розглянувши позов суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав. Питання наявності підстав для застосування позовної давності суд не вирішує. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно із частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, сплачена позивачем сума судового збору не підлягає покладенню на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed