Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до поданої заяви від 1 квітня 2022 року відповідачці та її дитині було призначено та виплачено допомогу відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, за період з 1 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року. З 01 травня 2022 року відповідачка втратила право на отримання грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи, проте, через технічний збій їй 24 травня 2022 року було надміру виплачено допомогу в розмірі 10000 грн. На вимогу позивача відповідачка повернула частину безпідставно отриманих коштів в розмірі 200 грн., решту коштів в сумі 9800 грн. на час подання позову повернуто не було. Тому просив стягнути з відповідачки на свою користь суму надміру виплачених коштів допомоги в розмірі 9\~800 грн. 5 травня 2023 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідачки на свою користь суму надміру виплачених коштів допомоги в розмірі 9\~300 грн. Ухвалою суду від 5 липня 2023 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. 18 липня 2023 року відповідачка надала відзив на позов, визнала отримання нею помилково перерахованих коштів допомоги в сумі 10000 грн., частину яких вона вже повернула і її борг складає 8\~300 грн., який вона згодна сплатити, але з розтермінуванням виплати в зв`язку зі складним майновим станом. 3 серпня 2023 року позивач знову надав заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідачки на свою користь суму надміру виплачених коштів в розмірі 7\~800 грн. в зв`язку з поверненням частини боргу. Згідно частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено судом, 1 квітня 2022 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с.4). Рішенням Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14 квітня 2022 року [PERSON] було призначено щомісячну допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. (а.с.11). Згідно розпорядження Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 24 травня 2022 року з 01 травня 2022 року [PERSON] припинено виплату допомоги на проживання як переміщеній особі (а.с.6). Як слідує з довідки Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради № 4 від 16 березня 2023 року загальний розмір переплати допомоги відповідачці за період з 01 березня 2022 року по 01 травня 2022 року становить 10000 грн., повернуто 200 грн., залишок переплати становить 9800 грн. (а.с.3). Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 5 травня 2023 року та повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 17 травня 2023 року, [PERSON] по 24 листопада 2022 року була зареєстрована в м. Чернігів, а з 24 листопада 2022 року в с. Нове Залісся Бучанського району Київської області (а.с.19,23). Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 20\~березня 2022\~року №\~332 (далі - Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги) допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень, для інших осіб - 2000 гривень.Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року. Пунктом 11 вказаного порядку (в редакції, яка діє на момент розгляду справи) у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (із змінами внесеними згідно з наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 80 від 28 квітня 2022 року № 82 від 01 травня 2022 року) затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 квітня 2022 року. Станом на 30 квітня 2022 року місто Чернігів та Київська область відсутні в переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Таким чином, з 01 травня 2022 року відповідачка втратила право на отримання грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Позивач в позовній заяві та заявах про зменшення позовних вимог зазначає, що відповідачці було повторно виплачено кошти в розмірі 10000 грн., кошти в розмірі 2 200 грн. відповідачкою повернуто та залишок не повернутих коштів становить 7800 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачка [PERSON] безпідставно отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам та до цього часу кошти в сумі 7800 грн. не повернула, то суд приймає визнання нею позову, так як воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та визнає за необхідне, задовольняючи позов, стягнути з відповідачки на користь позивача зазначену суму боргу. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету частину судового збору в сумі 1342 грн. 00 коп., та стягнути з відповідача на користь позивача 1342 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved