Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги позову мотивовані тим, що на первинному обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . У серпні 2021 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає мати з новонародженою дитиною в антисанітарних умовах. 28.08.2021 спеціалісти Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації відвідали вказану адресу та встановили, що за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] , разом з новонародженою дитиною, [PERSON] , [INFO] . Умови для проживання не створено, в квартирі антисанітарія. Речі розкидані, відсутні двері в кімнатах, шибки в вікнах, відсутня ванна кімната, відсутнє світло в квартирі. Квартира не придатна для проживання дитини. 28.08.2021 винесено розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 517 «Про негайне відібрання дитини у матері», у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини. Відповідач написала заяву до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.08.2021 вх. № 10223/З-1233 відповідно до якої просила тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] до КМБД «Берізка», у зв`язку зі складними житлово-побутовими умовами. Того ж дня дитину було передано до Київського міського будинку дитини «Берізка». Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 17.12.2021 (справа № 754/13691/21), яке набрало законної сили 02.02.2022 в одинокої матері [PERSON] відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.07.2022 № 247 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній надано статус. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, вихованці КМБД «Берізка» тимчасово влаштовані до КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради відповідно до наказу від 15.04.2022 № 41-од. Відповідно до листа від 15.09.2022 № 203 КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради, мати дитину не відвідувала, не цікавилась станом здоров`я та умовами проживання, а також не забезпечувала її утримання. Деснянським районним в місті Києві центром соціальних служб проведено роботу з відповідачем, в результаті якої закрито соціальний супровід з негативними наслідками, у зв`язку з невиконанням останньою рекомендацій спеціалістів та її бездіяльністю у вирішенні питання щодо повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на своє утримання та виховання. Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.10.2022 № 459 «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] » [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною. Станом на даний час, відповідач до суду із заявою про повернення їй дитини, не зверталась. Орган опіки та піклування дійшов висновку, що мати свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально, тому просить суд позбавити її батьківських прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 28.12.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 09.03.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Відповідач в судових засіданнях заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, при цьому пояснила, що після виписки з пологового будинку приїхала до квартири, в якій проживала до пологів, до свого цивільного чоловіка, але 28.08.2021 вона була змушена написати заяву у соціальну службу з проханням тимчасово влаштувати дитину до дитячого будинку « Берізка », поки вона не налагодить свої побутові умови. За адресою реєстрації вона проживати не має змоги, оскільки у неї не налагоджені стосунки з родичами. Наразі налагодила свої побутові умови, влаштувалась на офіційну роботу, зверталась до служби щодо дозволу бачитись з дитиною, проте її було відмовлено. Також зазначила, що не знала, що дитину будуть передавати під опіку. Представник відповідача також зазначила, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на первинному обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . Реєстрація дитини проведена згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. У серпні 2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає мати з новонародженою дитиною в антисанітарних умовах. 28 серпня 2021 року спеціалісти Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації відвідали вказану адресу та встановили, що за даною адресою проживає [PERSON] разом з новонародженою дитиною, [PERSON] , [INFO] . Умови для проживання не створено. В квартирі антисанітарія. Речі розкидані, відсутні двері в кімнатах, шибки в вікнах, відсутня ванна кімната, відсутнє світло в квартирі. Квартира не придатна для проживання дитини. За результатами оцінки рівня безпеки дитини та фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було вижито невідкладні заходи до забезпечення її безпеки - негайне відібрання дитини. 28 серпня 2021 року винесено розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.08.2021 № 517 «Про негайне відібрання дитини у матері», у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини. Мати, [PERSON] , написала заяву до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.08.2021, відповідно до якої просила тимчасово влаштувати малолітню, [PERSON] , [INFO] , до КМБД «Берізка» у зв`язку зі складними житлово-побутовими умовами. Того ж дня дитину було передано до Київського міського будинку дитини «Берізка». Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року (справа № 754/13691/21, номер провадження 2/754/6383/21), яке набрало законної сили 02 лютого 2022 року в одинокої матері [PERSON] відібрано малолітню [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 19 липня 2022 року № 247 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній надано статус. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, вихованці Київського міського будинку дитини «Берізка» тимчасово влаштовані до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради відповідно до наказу від 15 квітня 2022 року № 41-од. Відповідно до листа від 15 вересня 2022 року № 203 Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради, мати дитину не відвідувала, не цікавилась станом здоров`я та умовами проживання, а також не забезпечувала її утримання. Деснянським районним в місті Києві центром соціальних служб проведено роботу з матір`ю малолітньої дитини, [PERSON] , в результаті якої закрито соціальний супровід з негативними наслідками, у зв`язку з невиконанням [PERSON] рекомендацій спеціалістів та її бездіяльністю у вирішенні питання щодо повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на своє утримання та виховання. Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 жовтня 2022 року № 459 «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] » [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною. Станом на даний час, мати дитини, відповідач по справі - [PERSON] до суду із заявою про повернення їй дитини, [PERSON] , [INFO] , не зверталась. 17 листопада 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації розглянуто питання щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , належним чином повідомлена про дату та час засідання комісії з питань захисту дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте на засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не спростовано під час судового розгляду, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Крім того, за період перебування дитини [PERSON] у КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» відповідач дитину не відвідувала, не цікавилась станом здоров`я та умовами проживання. Не виконувала рекомендації спеціалістів Деснянського районного в м. Києві Центру соціальних служб. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають чи перешкоджали відповідачу виконувати обов`язки матері по вихованню дитини. З урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи дитині - [PERSON] виповнилось більше як 2 роки, при цьому: -дитину було відібрано у матері [PERSON] через декілька днів після народження, а саме через 6 днів після народження - [INFO] ; - 28.08.2021 розпорядження про негайне відібрання дитини; - заява матері про влаштування дитини у КМБД "Берізку" у зв`язку зі складними житлово - побутовими умовами; - 17.12.2021 рішення Деснянського районного суду м. Києва (яке набрало чинност) про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - 15.04.2022 у звязку з введенням на території України воєнного стану дитину переведено з КМБД "Берізка" до Тернопільського обласного центру реабілітації; - 19.07.2022 дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; -15.09.2022 Тернопільський обласний центр направив лист з інформацією, що мати дитину не відвідувала, не цікавилась та не запбезпечувала; - Центром соціальних служб проведено роботу з матірю, в результаті якої закрито соціальний супровід з негативними наслідками, у зв`язку з невиконанням рекомендацій спеціалістів та її бездіяльності у вирішенні питання щодо повернення дитини; -24.10.2022 малолітній дитині призначено опікуна. Тобто, за значний період часу, мати дитини не виконувала рекомендації спеціалістів та бездіяла у вирішенні питання щодо повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] . Її посилання на те, що "намагалась", "приходила до Служби...просила повернути дитину та надати можливість виправитись......хотіла поїхати до дитини, однак адресу не надали" не підтверджується належними і достатніми доказами, зокрема, що відпали причини, які перешкоджали належному викованню. У рішенні про відібрання дитини, про яке відповідачу було відомо, суду зазначав, що підставою для відібрання дитини без позбавляення батьківських прав є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і виховання. Суд дійшов висновку, що умови проживання дитини з матір`ю дійсно є небезпечними для її життя та здоров`я, що визнавалось самою відповідачкою, тому суд вважав за неохідне відібрати дитину. Разом з тим, суд зазначав, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню, суд за заявою матері може постановити рішення про повернення їй дитини. Однак будь - яких заяв до суду не подавалось про повернення дитини. Встановлено також, що відповідач має старшого сина [PERSON] , 2009 року народження, з яким вона не проживає, а останній перебуває на утриманні у її матері [PERSON] , яка в свою чергу Службі у справах дітей та сім`ї надала письмові пояснення щодо позбалення батьківських прав її дочки - [PERSON] . Зокрема, Деснянський районний в м. Києві Центр соціальних служб надав аргументований лист від 27 вересня 2022 року на адресу Служби у справах дітей, в якому зазначено, що [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру з приводу сприяння їй у поверненні дитини, проводилась робота, спрямована на підвищення батьківського потенціалу та вирішення складної життєвої ситуації. Центром було підготовлено рішення про закриття соціального супроводу з негативним результатом у зв`язку з невиконанням жінкою рекомендацій спеціалістів та її бездіяльністю. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved