Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Гуденко Є.А. просить суд припинити право [PERSON] на частку у спільному майні - будинку [ADDRESS] , шляхом поділу спільного майна, виділивши [PERSON] 1/4 частину будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м.. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». Вимоги позивача обгрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2019 та договору дарування 1/8 частки у праві власності на житловий будинок від 12.11.2021 [PERSON] є співвласником 1/4 частини будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] . Загальна площа житлового будинку 166,2 кв.м., житлова площа 94,4 кв.м.. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». 1/4 частина будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м.. На частину будинковолодінні [PERSON] 23.08.2006 виготовлено технічний паспорт, який відповідає фактичному користуванню. Разом із позивачем, без реєстрації місця проживання, мешкає його дружина [PERSON] , якій було відмовлено в реєстрації місця проживання в належній йому частині будинку на підставі, що квартира виділена в натурі. Частина співвласників не проживають у вказаному будинку, інші в силу свого похилого віку не можуть особисто з`явитися до реєстраційного органу для дачі згоди на реєстрацію місця проживання дружини позивача в належній йому частині будинковолодінні. Між співвласниками будинку не досягнуто згоди про поділ в натурі вказаного житлового будинку, оскільки частина співвласників в силу свого здоров`я не можуть цим займатися, а в інших відсутнє бажання. Дана обставина і змусила позивача звернутися до суду з даним позовом, для усунення перешкод в користуванні належною частиною будинку, а саме квартирою. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2019 та договору дарування 1/8 частки у праві власності на житловий будинок від 12.11.2021 [PERSON] є співвласником 1/4 частини будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , що стверджується копіями вказаних договорів (а.с.7-8, 9-10). Загальна площа житлового будинку 166,2 кв.м., житлова площа 94,4 кв.м.. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». 1/4 частина будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м.. На частину будинковолодінні [PERSON] 23.08.2006 виготовлено технічний паспорт (а.с.11-14), який відповідає фактичному користуванню. Разом із позивачем, без реєстрації місця проживання, мешкає його дружина [PERSON] , якій було відмовлено в реєстрації місця проживання в належній йому частині будинку на підставі, що квартира виділена в натурі. Частина співвласників не проживають у вказаному будинку, інші в силу свого похилого віку не можуть особисто з`явитися до реєстраційного органу для дачі згоди на реєстрацію місця проживання дружини позивача в належній йому частині будинковолодінні, що стверджується копією заяви від 01.06.2023 (а.с.16). Між співвласниками будинку не досягнуто згоди про поділ в натурі вказаного житлового будинку, оскільки частина співвласників в силу свого здоров`я не можуть цим займатися, а в інших відсутнє бажання. [PERSON] є власником 1/4 частини будинковолодіння у спільному будинку і має право на захист свого права власності відповідно до положень ст.16, 392 ЦК України та Конституції України. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до положення ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України 1. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Момент припинення права спільної власності співпадає з моментом виникнення права на частину майна, що раніше було обертом права спільної часткової власності, як на окремий об`єкт права власності. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування законодавства, що регулює право власності на житловий дім» та відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику по справам за позовами про захист приватної власності» поділ права спільної власності можливо здійснити якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частка будинку з самостійним виходом. Згідно п. 7 вказаної постанови в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Квартира позивача № [NUMBER] в спільному будинку по [ADDRESS] є відокремленою від інших квартир та має самостійний окремий вихід, що стверджується копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.11-14), копією будинкової книги (21-24), копією типового договору на постачання газу від 09.08.2010 (а.с.17-18), копією заяви про приєднання до індивідуального договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 30.05.2023 (а.с.19), копією заяви до публічного договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 25.07.2022 (а.с.20). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положенням ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За положенням ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд вважає за необхідним припинити право [PERSON] на частку у спільному майні - будинку [ADDRESS] , шляхом поділу спільного майна, виділивши [PERSON] 1/4 частину будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину будинку [ADDRESS] у вигляді квартири [ADDRESS] , житловою площею - 35,5 кв.м. із загальної площі житлового будинку 166,2 кв.м.. На земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності, розташований житловий будинок з верандами «А, а, а1», сарай «Д», гараж «В», літня кухня «Г». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання про стягнення судових витрат з відповідача позивач не ставить. На підставі викладеного, ст. 16, 316, 321, 355, 356, 364, 367, 392 ЦК України та

Outcome: approved