Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, вказавши, що 09.03.2023 року о 21.25 год. [PERSON] в м. Славута Хмельницької області по вул. Плотиче, керуючи автомобілем Ауді А4, державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на велосипедиста - [PERSON] . Внаслідок наїзду велосипед отримав механічні пошкодження, призвів до падіння позивачки, що призвело до пошкодження одягу та взуття. Велосипед, одяг та взуття належать їй на праві приватної власності. Ні велосипед, ні одяг та взуття після ДТП не придатні до використання. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано майнову шкоду в сумі 13 852 грн. Вартість велосипеда, жіночого пуховика та жіночих кросівок нею було самостійно визначено з мережі інтернет, бо речі вона придбала через інтернет-магазини в різний час. Факт наїзду на неї та завдання їй \~ \~ \~ \~майнової шкоди було встановлено Славутським міськрайонним судом під час розгляду справи № 682/712/23. Відповідно до постанови Славутського міськрайонного суду від 11.05.2023 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до відповідальності. Під час розгляду справи [PERSON] повністю визнав свою вину, однак добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду відмовляється. Крім майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у переживанні негативних емоцій, перенесеним в зв`язку із цим стресом, безсоння, побоювання за повторення вказаних подій та оцінюються нею в 10 000 грн. За таких обставин, позивачка просить суд стягнути з відповідача в якості відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 13 852 грн., моральної шкоди в сумі 10 000 грн., всього в сумі 23 852 грн, судові витрати. Ухвалою суду від 09.06.2023 року дану справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 22.06.2023 року. Ухвалою суду від 01.09.2023 року, за клопотанням представника відповідача до участі в справі в якості співвідповідача було залучено страхову компанію ПрАТ Страхова компанія "Провідна", оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована вказаним страховиком. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, зазначивши, що до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" не зверталася із заявою про страхове відшкодування, претензій до неї немає, експертне дослідження пошкодженого велосипеду та одягу і взуття не робила, через те, що сума відшкодування майнової шкоди є незначною, не має наміру призначати експертизу, велосипед купувала самостійно, але чека про його придбання не зберігала. Про те, що велосипед неможливо відремонтувати їй повідомили у майстерні ремонту велосипедів в усній формі, про те, що одяг і взуття відновленню не підлягають зробила висновок самостійно. Моральна шкода завдана через моральні страждання, які вона зазнала через пошкодження майна, стрес, безсоння, побоювання, що зазначена ситуацію з нею повториться. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечували, зазначивши, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", тому він неналежний відповідач у справі, майнова шкода, про яку вказує позивачка не підтверджена належними доказами, зокрема експертними дослідженнями. На підтвердження моральної шкоди також позивачка доказів не надала. Під час скоєння ДТП [PERSON] бачив пошкодження на велосипеді, проте вони були незначними, а саме було зігнуте лише колесо велосипеда, одяг на [PERSON] не був пошкоджений. За таких обставин просили в позові відмовити повністю. Від Страхової компанії ПрАТ «Провідна» надійшов відзив, відповідно до якого співвідповідач позову не визнає, вказуючи, що [PERSON] до них із заявою про страхове відшкодування не зверталася, документів, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди не надавала. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ", страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП здоров`ю, життю, майну третьої особи.Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами. Однак, відповідно до ст. 31 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" екпертизи (аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку) щодо вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням майна, позивачем до ПрАТ не надано,тому визначити розмір збитку та страхового відшкодування за пошкоджений одяг та велосипед неможливо. Отримати страхове відшкодування можуть лише особи, що володіють майновим інтересом до застрахованого майна, доказів належності велосипеда позивачці, остання не надала. Тому вона не є належнпим позивачем у цій справі. Відшкодування моральної шкоди потерпілим, які зазнали ушкодження майна за рахунок страховика спеціальним законом не передбачено. Умовами договору, яким затрахований вказаний транспортний засіб, за участю якого відбулося ДТП, не передбачена можливість відшкодування страховиком моральної шкоди особам, що зазнали пошкодження майна. В позові до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" просили відмовити, розгляд справи проводити у відсутність представника ПрАТ "Страхова компанія"Провідна". Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.05.2023 року, [PERSON] визнано винним за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.03.2023 року о 21.25 год. в м. Славута Хмельницької області по вул. Плотиче, керуючи автомобілем Ауді А4, державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на велосипедиста - [PERSON] . Внаслідок наїзду велосипед отримав механічні пошкодження. Вказана постанова залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.06.2023 року. Позивачкою надано суду фотознімки велосипеду, на яких видно, що вигнуте заднє колесо, більше видимих пошкоджень немає. Також долучено скріншот вартості велосипеду із соціальних мереж, як зазначає позивачка, аналогічної моделі як її пошкоджений велосипед, на якому вказано вартість нового велосипеду 9 122 грн. Крім того, позивачкою долучені фотознімки верхнього одягу - жіночого зимового пуховика із пошкодженнями та забрудненими частинами, кросівок без видимих ознак пошкоджень, в забрудненому стані, а також скріншоти вартості зимового пуховика та жіночих кросівок із соціальних мереж, в яких вказана вартість відповідно пуховика - 2 250 грн., кросівок - 2 480 грн., 3709 грн. З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209879079 від 05.07.2022 року, слідує, що забезпечненим транспортним засобом є автомобіль Ауді 4 державний реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії поліса - до 04.07.2023 року. Розмір франшизи -3200 грн., страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст. 22 Закону). Відповідно до ст. 34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Згідно ст. 22.1, 26-1, 31, 33-1 ч.1 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визнаний винуватим на підставі постанови суду від 11.05.2023 року у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.03.2023 року о 21.25 год. в м. Славута Хмельницької області по вул. Плотиче, та сталася за участю автомобіля Ауді 4 державний номер [NUMBER] під його керуванням та велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] здійснив наїзд на позивачку, велосипед зазнав пошкоджень. Акт огляду велосипеда в матеріалах справи відсутній, експертне дослідження на предмет пошкодження велосипеду, одягу, взуття, визначення реальної вартості заподіяної шкоди, внаслідок пошкодження велосипеду, одягу, взуття не проводилося, позивачка не бажає проводити експертизу у справі, тому у суду відсутні докази реальної вартості пошкодженого майна, вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей, як і докази неможливості відновлення пошкодженого майна. Позивачкою не надано доказів придбання нею велосипеда, тому неможливо встановити власника пошкодженого в ДТП майна. Враховуючи наявність у відповідача [PERSON] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209879079 від 05.07.2022 року, суд вважає, що завдану позивачці майнову шкоду внаслідок ДТП повинна відшкодувати страхова компанія - ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи, проте позивачка за страховим відшкодуванням не зверталася, пошкоджене майно для оцінки не надавала, тому у суду відсутні підстави для стягнення із ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" розміру завданої майнової шкоди в сумі 13 852 грн., яку позивачка вказує у позові, проте не підтверджує її розмір належними доказами у справі. Надані суду скриншоти підтверджують вартість аналогічних речей, без урахування їх зносу та не вказують на можливість чи неможливість відновлення пошкоджених речей, а тому не можуть бути взяті судом до уваги як докази на підтвердження розміру майнової шкоди. Суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню, відповідачі вказаний позивачкою розмір шкоди оспорюють. Тому у суду відсутні підстави для стягнення із ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на користь позивачки майнової шкоди у зв`язку з недоведеністю нею розміру заподіяної майнової шкоди, а з [PERSON] у зв`язку з тим, що він не є належним відповідачем за позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП на підставі ст.1187 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди, суд враховує наступне. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням чи знищенням майна. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що на позивачку здійснено наїзд автомобілем під керуванням [PERSON] , внаслідок чого пошкоджене майно позивачки, що підтверджується постановою суду, фотознімками та не оспорюється відповідачем [PERSON] , внаслідок чого була заподіяна моральна шкода, яка полягала у певних душевних стражданнях через пошкодження майна, порушенні звичайного способу життя, стресовому стану після наїзду, безсонні, страху через скоєний відносно неї наїзд, а тому, зважаючи на доведені позивачкою обставини, вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 3 000 грн., виходячи із принципів розумності і справедливості, глибини моральних страждань та їх тривалості. Вказана моральна шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , оскільки страховиком на підставі ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується лише моральна шкода, заподіяна внаслідок ушкодження здоров`я, тому в цій частині позову до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову до суду у сумі 2684 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення майнової шкоди, судом враховуються вимоги ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в сумі 1073,60 грн., оскільки вимога про стягнення моральної шкоди задоволена частково, моральну шкоду стягнуто з [PERSON] , в позові до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" та [PERSON] про стягнення майнової шкоди відмовлено повністю. Крім того, позивачкою зайво сплачено судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 1610, 40 грн., який відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1073,60 грн., тому його слід повернути [PERSON] .

Outcome: partial