Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання \~із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №21. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом та донькою покійної [PERSON] . На час смерті останньої вона фактично проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS] , де заявниця проживає і на даний час. Після смерті [PERSON] вона вступила в управління спадковим майном та у липні 2023 року звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Однак, при зверненні заявниці до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з необхідністю встановлення в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеним та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вікнянської територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи заявниці та її представника, показання свідків, врахувавши заяву заінтересованої особи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.1971 батьками заявниці [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.1992 [PERSON] 24.10.1992 зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу своє дівоче прізвище змінила на « [PERSON] ». [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2005 (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай), розміром 2,1 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на праву на земельну частку (пай) серії ЧВ №013395 від 22.07.1996 (а.с.11). Вказане спадкове майно [PERSON] відповідно до заповіту від 12.04.2005 заповіла йому. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом після смерті [PERSON] та претендували на неї, немає. \~ \~ \~ \~З метою оформлення права власності на спадкове майно, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 13.07.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, оскільки вона документально не може підтвердити факт її постійного проживання із матір`ю на час відкриття спадщини. Як вбачається із довідки №488, виданої 19.08.2023 виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на ім`я [PERSON] , 1971 р.н., її мати [PERSON] з 1929 року до дня смерті, а саме [INFO] перебувала на реєстраційному обліку по [ADDRESS] . Однак, на день смерті останньої разом із нею у даному господарстві ніхто не проживав (а.с.9). В свою чергу, заявниця [PERSON] на день смерті матері [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №224, виданою 18.07.2023 виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Будучи допитаними в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що покійна [PERSON] протягом останніх років свого життя часто хворіла та за станом здоров`я і у зв`язку із похилим віком потребувала постійного стороннього догляду. Тому, увесь цей час з нею проживала її донька [PERSON] та доглядала за нею до дня її смерті. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до змісту ст.\~315\~ЦПК України судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуасами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абз.1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійно проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним за однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п.п.4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме станом на 14.04.2005. Беручи до уваги те, що встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення неможливо оформити і отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved