Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Маріуполі Донецької області, Україна з підстав та мотивів викладених у заяві. Ухвалою судді від 06.10.2023, заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито, призначено заяву до судового розгляду. Від заявника у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити на підставі наявних доказів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст. 265, 317, 319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності\~до п.\~13Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1979 року, [PERSON] , заявник у справі, народився [INFO] . В графі батько записано « [PERSON] », в графі мати записано « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.1974, [PERSON] народився [INFO] . В графі батько записано « [PERSON] », в графі мати записано « [PERSON] ». Таким чином судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Згідно документу, який має назву свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та виданий 06.09.2022 року на тимчасово окупованій території, а саме: у м. Маріуполі, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Маріуполі. Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці. Згідно документу, який має назву довідка про смерть № 1850 від 01.06.2022, причина смерті [PERSON] травма тіла: розрив тулоба і кінцівок. Оскільки і свідоцтво про смерть, і медичні довідки видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці. У відповідності до ч.1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Під час російського вторгнення в Україну місто Маріуполь практично повністю знищили збройні сили росії. З 20.05.2022 місто перебуває під окупацією. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зважаючи на те, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, а саме: лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою, та з урахуванням того, що встановлення факту смерті брата заявнику необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити.

Outcome: approved