Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Хустської державної нотаріальної контори,де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Національний Банк України, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 09.02.2023 він отримав свідоцтво проправо на спадщину за законом, за яким успадкував після смерті батька [PERSON] 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Іншу 1/2 частку успадкувала сестра [PERSON] . Під час оформлення спадщини виявлена наявність зареєстрованого обтяження, а саме заборона на нерухоме майно. Дане обтяження виникло відносно суб`єкта [PERSON] , яка є мамою позивача, таке виникло до 01.01.2023, та фактично було перенесено Хустської державною нотаріальною конторою до ДРРПНМ. [PERSON] немає якихось кредитних зобов`язань перед Будбанком. Така заборона перешкоджає йому як власнику майна розпоряджатися ним. При цьому така установа як Будбанк припинила своє існування. У своєму позові позивач просить суд зняти арешт накладений на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , на підставі повідомлення номер б/н від 07.09.1984 року, виданого Закарпатської конторою Будбанку, заборона (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 49206116, зареєстровано 27.11.2016 реєстратором Хустська державна нотаріальна контора. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача адвоката Бойко Б.Б. надійшла заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву у якій визнає позов та просить розглянути справу у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Хустської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. В судове засідання представник третьої особи Національного Банку України не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2023 року позивач [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.12, 13). На підставі указаного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] зареєстрував право власності на 1/2 частину указаного будинку (а.с.15, 16).Тимка, 1, Хустською державною нотаріальною конторою 27.11.2006 року накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна №49206116, на підставі повідомлення б/н, від 07.09.1984 року,Закарпатська контора Будбанку (а.с.19). Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 7 квітня 1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 7 квітня 1959 року № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). У зв`язку з реорганізацією банківської системи СРСР у 1987 році Будбанк СРСР був реорганізований у Промбудбанк СРСР. Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. На виконання вищезазначеної Постанови Промбудбанк СРСР створив на території УРСР Український республіканський банк державного комерційного промислового будівельного банку «Укрпромбудбанк». Згідно пункту 2 Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року № 873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпомбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України. 27 вересня 1991 року Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (далі - Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 9 квітня 1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протоколи засідання Правління Національного банку України від 9 квітня 1992 року №1), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. На даний часвідсутні відомостей про реєстрацію Національним банком України іншого банку, який став правонаступником Промбудбанку України. Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час у позивача [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] немає невиконаних майнових зобов`язань перед Закарпатською конторою Будбанк тому, існування заборони на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на спадкування цього майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, а також відсутність заперечень щодо задоволення позову від відповідачів, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved