Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 травня 2023 року надійшла позовна заява Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру сплачених сум допомоги одиноким матерям, в якому просять стягнути з [PERSON] 16\~748,88 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідно до заяв [PERSON] від 22.05.2017, 10.11.2017,10.05.2018, 15.11.2018, 13.05.2019, 14.11.2019, 28.05.2020 та 30.11.2020, на підставі ст. ст. 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, п. 33 «Порядку призначення і виплати допомоги сім?ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 (далі по тексту - Порядок 1751), управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради [PERSON] була призначена допомога на дітей одиноким матерям. На виконання рішення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 15.02.2019 № 206 «Про припинення юридичної особи - управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради», враховуючи рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019 № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради припинило свою діяльність як юридична особа шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради є правонаступником Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради. Згідно п. 34 Порядку 1751 допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім?ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім?ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім?ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 34-35 Порядку 1751 допомога на дітей одиноким матерям була призначена [PERSON] (дитина - [PERSON] , [INFO] ) з урахуванням доходів, рішеннями управління було призначено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям. Згідно п. 49 Порядку 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім?ям з дітьми, зобов?язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім?ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім?ї тощо).3 метою перевірки достовірності інформації, наданої заявницею, управлінням було зроблено запит до Державної фіскальної служби України. В ході обробки відповіді Державної податкової служби України про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб було з?ясовано, що при подачі заяв для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям, від 22.05.2017, 10.11.2017, 10.05.2018,13.05.2019, 14.11.2019 [PERSON] не вказала доходу від оренди земельної ділянки та від 30.11.2020 - заробітної плати сина [PERSON] за період червень-серпень 2020 року у сумі 12407,26 грн. Таким чином, [PERSON] при звернені до управління із заявами про призначення допомоги, умисно надала неправдиву інформацію, маючи на меті корисні наміри для незаконного одержання державних коштів, що призвело до незаконного одержання нею допомоги на дітей одиноким матерям за періоди з 01.05.2017 по 31.04.2020, з 01.07.2020 по 31.10.2020 у розмірі 16748,88 грн. У результаті [PERSON] отримала надміру виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 16748,88 грн. Відповідачу було направлено листи від 09.02.2021 № 8/7-172 та від 01.03.2023, №15/7-145 з проханням в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти. Проте, до цього кошти на розрахунковий рахунок управління не надійшли. Відповідачу було призначено допомогу на дітей одиноким матерям на підставі її заяв від 22.05.2017, 10.11.2017,10.05.2018, 15.11.2018, 13.05.2019, 14.11.2019, 28.05.2020 та 30.11.2020. У заяві про призначення допомоги [PERSON] взяла на себе зобов?язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення допомоги, ставив свій підпис і усвідомлював що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно дала згоду на перевірку відомостей про доходи та майно, що впливають або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, уповноваженими особами управління. Тому просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 1-5) 18\~липня 2023\~року представником\~відповідача подано\~заяву про\~застосування позовної\~давності до заявлених позовних вимог, оскільки з заявою про призначення пільг відповідач звернулася ще 22 травня 2017 року тому саме з цієї дати позивач мав право робити запити та отримувати інформацію необхідну для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та могли дізнатися про наявність обставин які зумовлюють повернення коштів. Однак з позовом звернулися лише в травні 2023 року. Окрім того зазначили, що на данні правовідносини не розповсюджується положення ст. ст. 1212 , 1215 ЦК України (а.с. 71-74). 19\~вересня 2023\~року від\~представника позивача\~надійшли заперечення\~на заяву\~про застосування\~строків позовної\~давності в яких представник зазначив, що відповідно до Порядку №1751 п. 49, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги що не було зроблено відповідачем. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 травня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.59-60). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 08 травня 2023 року надійшла інформація про не зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 61-62). Ухвалою суду від 08 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру сплачених сум допомоги одиноким матерям (а.с. 63-64). 24 вересня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та без фіксування технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягала. 18 липня 2023 року представником Відповідача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував (а.с. 75). Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Відповідно до заяв [PERSON] від 22.05.2017, 10.11.2017,10.05.2018, 15.11.2018, 13.05.2019, 14.11.2019, 28.05.2020 та 30.11.2020, на підставі ст. ст. 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, п. 33 «Порядку призначення і виплати допомоги сім?ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751, управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради [PERSON] була призначена допомога на дітей одиноким матерям. На виконання рішення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 15.02.2019р. № 206 «Про припинення юридичної особи - управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради», враховуючи рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019р. № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської радиста її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради припинило свою діяльність як юридична особа шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (а.с. 26 28). Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис від 09.04.2020р. № 12241120014021920 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради. Таким чином, процедуру припинення юридичної особи завершено та з 09.04.2020р. Центральне УСЗН ДМР є правонаступником Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради. Механізм призначення та виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям встановлює «Порядок призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 та Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Згідно з п. 34 Порядку № 1751 (в редакції на момент призначення допомоги), допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.18 «Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги» - до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять нарахована заробітна плата, грошові виплати, які мають систематичний характер та інші доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства. Відповідно до п. 34-35 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям була призначена [PERSON] (дитина [PERSON] , [INFO] ) з урахуванням доходів, рішеннями управління від 22.05.2017,\~10.11.2017,10.05.2018,\~15.11.2018,\~13.05.2019,\~14.11.2019,\~28.05.2020\~та 30.11.2020. В ході обробки відповіді Державної податкової служби України про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб було з?ясовано, що при подачі заяв для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям, від 22.05.2017, 10.11.2017, 10.05.2018,13.05.2019, 14.11.2019 [PERSON] не вказала доходу від оренди земельної ділянки та від 30.11.2020 - заробітної плати сина [PERSON] за період червень-серпень 2020 року у сумі 12407,26 грн. Таким чином, [PERSON] при звернені до управління із заявами про призначення допомоги, умисно надала неправдиву інформацію, маючи на меті корисні наміри для незаконного одержання державних коштів, що призвело до незаконного одержання нею допомоги на дітей одиноким матерям за періоди з 01.05.2017 по 31.04.2020, з 01.07.2020 по 31.10.2020 у розмірі 16748,88 грн. У результаті [PERSON] отримала надміру виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 16748,88 грн. Згідно з п.п. 46, 48, 49 Порядку № 1751 (у редакції на момент призначення допомоги) особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний термін повідомити про це органи соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення; - повідомляють отримувачу державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно. Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми. Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Позивачем було направлено відповідачці листа від 09.02.2021р. № 8/7-180 з проханням в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти (а.с. 25). Проте, як зазначає представник позивача, кошти на розрахунковий рахунок УСЗН не надійшли. Тому просив стягнути з відповідачки суму в розмірі 15210,36 грн. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходив з такого. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Позивачем не наведено обов`язкових умови повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру - судом не встановлені. Отже, враховуючи соціальний статус відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру сплачених сум допомоги на дітей одиноким матерям не підлягають задоволенню. Окрім того, відповідачка подала заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин. Суд щодо застосування строків позовної давності зазначає таке. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач міг і\~повинен був\~дізнатися про порушення свого права з часу призначення відповідачу державної соціальної допомоги, тобто з 22\~травня 2017р.\~і з\~ 22\~травня 2017\~року, зробивши відповідні запити і перевіривши майновий стан, що своєчасно не було зроблено, а з даним позовом позивач звернувся лише 05 травня 2023 року , тобто більш ніж через 3 роки, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом щодо стягнення надміру виплаченої грошової допомоги, призначеної на підставі заяв [PERSON] від 22.05.2017, 10.11.2017,10.05.2018,15.11.2018,13.05.2019, 14.11.2019. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом із тим, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті, тому стоки позовної давності у такому випадку не застосовуються. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.\~141\~ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд дійшов висновку, що судові витрати по справі компенсації не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed