Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Вказує, що відповідач по справі умисно не виконує рішення Першотравневого районного суду м Чернівці від 29.03.2018 року шляхом бездіяльності, що полягає у незастосуванні передбачених законодавством і судовим актом заходів, необхідних для виконання, що порушує права позивача. Стверджує, що фактично з 2015 року перебуває у постійному стресі, що призводить до погіршення її здоров`я, невизначеність в користуванні власним будинковолодінням, що погіршує глибину моральних страждань позивача. Отже її негативні емоції внаслідок тривалого та умисного невиконання рішення суду перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідачки, а відтак завдали позивачу моральної шкоди, яку остання оцінила в сумі 250\~000грн. 00коп. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 250\~000грн. 00коп. як відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Адвокатське бюро «Малеванчук та партнери», представник позивача просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач скориставшись своїм правом надала суду відзив на дану позовну заяву, в якій зазначила, що позовна заява про відшкодування моральної шкоди є необґрунтована та безпідставна, недоведена жодними належними та допустимими доказами у справі, що є підставою для відмови у задоволені позову [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що рішенням у справі №725/5051/17 Першотравневого районого суду м. Чернівці від 28.11.2018 року зобов`язано [PERSON] : привести об`єкт - будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у відповідність до будівельного паспорта від 17.07.2014 року № 486/14, який виданий Управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради в частині відстані від будинку, який передбачений в будівельному паспорті, до межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , таким чином, щоб мінімально допустима відстань від об`єкта до межі земельної ділянки становила не менше 1 м. від найбільш відступної конструкції стіни; привести об`єкт - будівництво індивідуального житлового будинку у відповідність до будівельного паспорта від 17.07.2014 року № 486/14, який виданий Управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради в частині відстані від капітальної стіни будинку, який передбачений в будівельному паспорті, до межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] таким чином, щоб мінімально допустима відстань від капітальної стіни будинку до межі земельної ділянки становила не 4 м.; привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині протипожежного розриву між самочинними будинками і будинком [PERSON] , який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , таким чином, щоб мінімальна допустима відстань між кожним будинком [PERSON] та [PERSON] становила 8 метрів; Привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» таким чином, щоб мінімальна відстань до межі ділянки за адресою: [ADDRESS] від найбільшої виступної конструкції стіни будинків [PERSON] становила не меншу 1,0 метрів; Привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, ща запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель [PERSON] на територію суміжної ділянки [PERSON] ; Привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» шляхом розташування і орієнтації таких будинків з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості в сусідньому житловому будинку [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.48-55/. Державним виконавцем Другого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області по ВП №58053694 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2019 року за виконавчим листом №725/85051/17 виданий Першотравневим районним судом від 19.10.2018р. /а.с.82-86/. Позивач стверджує, що [PERSON] умисно не виконує рішення у справі №725/5051/17 Першотравневого районого суду м. Чернівці від 28.11.2018 року шляхом бездіяльності, що полягає у незастосуванні передбачених законодавством і судовим актом заходів, необхідних для його виконання. Стверджує, що [PERSON] відмовляється від виконання рішення, продовжує будівництво із порушенням законодавства, ігноруючи судове рішення, чим порушує її права на мирне володіння власним майном, безпеку і приватний характер життя. Зазначає, що все це завдає їй моральної шкоди, а саме внаслідок проведення самочинного сусіднього будівництва відсутня нормальна вентиляція земельної ділянки і вільний доступ повітря до неї; створення вузького закритого з усіх боків проходу, викликає сирість та падіння снігу, води з даху самочинних будинків відповідача, що негативно впливає на позивача земельну ділянку, створює антисанітарію; внаслідок порушення протипожежних вимог [PERSON] при будівництві, у позивача постійно виникає тривога щодо влсної безпеки та існує реальна загроза виникнення надзвичайної ситуації у вигляді пожежівналідок порушення відповідачем відстані між будинками, позивач стверджує, що позбавлена природнього освітлення свого будинку; наявність віконних прорізів у самочинних будинках, що виходять у бік земельної ділянки позивча, суттєво порушує приватний характер її життєдіяльності. Окрім того, позивач наголошує на тому, що тривале нвиконання відповідачем, як забудовником, рішення змушує [PERSON] витрача ти свій час та кошти на судовий захист власних прав власника. Позивач стверджує, що фактично з 2015 року вона перебуває у постійному стресі, що призводить до погіршення її здоров`я, адже порушений її звичайний життєвий уклад і вона взагалі не знає коли очікувати від [PERSON] завершення будівництва відповідно до проектної документації, будівельного паспорту будівельних норм та правил, а також виконання нею винесеного рішення, що призводить до стану невизначеності в користування її будинковолодінням. Все це погіршує глибину моральних страждань позивача. Додає, що невиконання рішення суду викликає у неї почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості. Позивач свої негативні емоції, що завдали їй моральної шкоди оцінює в сумі 250 000,00грн. Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказує, що їй завдано моральну шкоду. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналіз статей\~11\~та\~23 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Така правова позиція висвітлена у висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 13.07.2023 у справі №454/289/22. Однак, позивачем не доведено наявність обов`язкових чотирьох умов (усіх елементів складу цивільного правопорушення). У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі №197/1330/14-ц вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Також, позивач не аргументувала та не надала жодних доказів на підтвердження розміру моральної шкоди у сумі 250\~000грн. 00коп., а посилання на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.02.2022 у справі №686/13784/21не можуть застосовуватися до правовідносин, які не є тотожними. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Разом з тим, відповідачем було заявлено про застосування строків позовної давності та відмови в задоволені позовних вимог. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний\~законом\~інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний\~законом\~інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц. Судом встановлено, що позивачем зазначено у позовній заяві про те, що у неї претензії до відповідача виникли ще з 2015 року. Аргументує свою позицію (моральну шкоду) додатками до позову, які датовані від 2015р. по 2019р. Окрім того, 29.03.2018 Першотравневим районним судом м. Чернівці винесено рішення у справі №725/5051/17. 08.08.2018 Апеляційним судом Чернівецької області винесено постанову у справі №725/5051/17, яка набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності. Тому суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed