Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно. В обгрунтування позову вказала, що після смерті матері - [PERSON] вона успадкувала, як спадкоємець за заповітом 1/2 частки земельної ділянки площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249. Іншу 1/2 частку вказаної земельної ділянки успадкував її брат - [PERSON] . Кожному з них приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В подальшому, після отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину, вона з братом звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію прав на вказану земельну ділянку. Так, на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та зареєстровано за нею 1/2 частку у спільній частковій власності на зазначені земельні ділянки: 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249. Такі ж рішення були прийняті і щодо іншого спадкоємця за заповітом - [PERSON] . Окрім того, на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину № 3124 від 04.11.2011 року, їй були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №592823, та серії ЯМ №592822, де успадковані нею 1/2 частки із земельних ділянок: площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249, виділені із спільної часткової власності в окремі земельні ділянки площею 0,7253 га та площею 0,0721 га, та яким присвоєно окремі кадастрові номери відповідно 4621883300:03:000:0420 та 4621883300:000:0421. Зазначені державні акти стали підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності цих земельних ділянок. Разом з тим, вона та [PERSON] , будучи співвласниками земельної ділянки на праві спільної часткової власності, не зверталися до відповідних органів із заявою про виділ їх часток в натурі та присвоєння окремих кадастрових номерів належних їм часток земельних ділянок. За вказаних обставин, склалася ситуація, що фактично одним і тим же земельним ділянкам присвоєно різні кадастрові номери та прийнято рішення про реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки з різними кадастровими номерами, а це в свою чергу порушує її право на повноцінне володіння, користування та розпорядження належними їй земельними ділянками. Окрім того, вказала, що [PERSON] , якому належала інша 1/2 частки земельних ділянок: площею: 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249, у спільній частковій власності з нею, помер [INFO] . Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті свого брата - [PERSON] , успадкувала належну йому частку, внаслідок чого на даний час є одноосібним власником земельних ділянок. Таким чином, виділ часток земельних ділянок із спільної часткової власності та присвоєння таким окремих кадастрових номерів порушує її права власності на вказані земельні ділянки. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, однак, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3124, виданого 04.11.2011 року, в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Ясінського В.Є., [PERSON] , [INFO] , після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкувала 1/2 частку земельної ділянки площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та земельної ділянки площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №301012042 від 23.02.2022 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3124 від 04.11.2011 року, прийнято рішення про реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №301010375 від 23.02.2022 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3124 від 04.11.2011 року, прийнято рішення про реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249. З копії державного акту на земельну ділянку серії ЯМ № 592822, судом встановлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3124 від 04.11.2011 року, видано державний акт на земельну ділянку площею 0,7253 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0420. З копії державного акту на земельну ділянку серії ЯМ № 592823, судом встановлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3124 від 04.11.2011 року, видано державний акт на земельну ділянку площею 0,0721 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0421. Зазначені вище державні акти стали підставою для прийняття 10.09.2020 року рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 0,7253 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0420 та площею 0,0721 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0421, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 223367317 від 10.09.2020 року, та №223417745 від 10.09.2020 року. Окрім того, судом встановлено, що позивачка успадкувала після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] , належну йому 1/2 частки земельної ділянки площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та земельної ділянки площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину, виданими 14.03.2023 року приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Романюк І.О., на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію 1/2 часток вказаних земельних ділянок за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Таким чином судом встановлено, що позивачка, після смерті [PERSON] , з яким вона на праві спільної часткової власності володіла по 1/2 частки земельних ділянок площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та земельної ділянки площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249, успадкувавши його частки, є одноосібним власником цих земельних ділянок. Разом з тим, судом також встановлено, що існує подвійна реєстрація прав власності на належні позивачці земельні ділянки з присвоєними різними кадастровими номерами. Згідно змісту ст. 16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" - кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер присвоюється земельній діляні незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці/земельним ділянкам присвоюються нові кадастрові номери. При цьому, скасований кадастровий номер отримує статус архівного та більше не використовується. З матеріалів справи судом встановлено, що при виділі частки земельної ділянки із спільної часткової власності, уповноваженим органом присвоєно земельним ділянкам нові кадастрові номери - 4621883300:03:000:0420 та 4621883300:03:000:0421, при цьому земельним ділянкам, що належали іншому співвласнику - [PERSON] , нові кадастрові номери не присвоювалися, а право спільної часткової власності земельних ділянок по 1/2 частки: площею 1,4506 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0033, та площею 0,1442 га - кадастровий номер 4621883300:03:000:0249 (з раніше присвоєними кадастровими номерами) залишилися зареєстрованими за ним, та входили до складу спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При спадкуванні земельної ділянки кількова спадкоємцями, кожному спадкоємцю видає свідоцтво про право на спадщину, де зазначає у тому числі частку у праві власності на земельну ділянку з долученою до нього нотаріально посвідченою копією державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавця (без відмітки). Потім спадкоємці спільно звертаються до землевпорядної організації, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою, щодо виготовлення державного акта на право спільної часткової власності на земельну ділянку. Такий державний акт видають або уповноваженій особі, або ж кожному із співвласників. За бажанням співвласника або співвласників частка або частки можуть бути виділені окремо в натурі як окремі земельні ділянки та виготовлені і видані окремі державні акти на право власності на земельну ділянку, яка утворилася при виділенні такої частки. Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України передбачається, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно абзацу 2 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). Виходячи із вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , то однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі - державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили. Так, згідно статті 26 Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому позов слід задоволити у повному обсязі.

Outcome: approved