Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

12 лютого 2019 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 26.08.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. На даний час донька є повнолітньою, однак проживає в Харкові та продовжує навчання у Харківському медичному Університеті на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу. На підставі викладеного [PERSON] просить ухвалити рішення,яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі1/4частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до закінчення дитиною навчання. Ухвалою судді від 19.02.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2019 р. відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2020 р. у справі залучено третю особу. Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву. Третя особа подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить розгляд справи провести без її участі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.13). 26.08.1995 р. сторони зареєстрували шлюб у Рубіжанському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 344 (а.с.12). Шлюб на даний час не розірвано. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент подання позовної заяви спільна дочка сторін по справі [PERSON] , досягла повноліття та навчалась на 4 курсі Харківського Національного медичного Університету, денна форма навчання, IV рівень акредитації, форма фінансування навчання «Бюджет» (а.с.14). Також, в наданих Позивачем додаткових письмових поясненнях зазначено, що на момент подачі позовної заяви донька [PERSON] проживала з матір`ю, оскільки перебувала на обстежені та лікуванні у медичному закладі через хворобу, що підтверджується медичними довідками (а.с. 151-156). Таким чином, донька сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Згідно довідки про доходи донька [PERSON] за період 1 кв. 2019 р. по 4 кв.2020 р., середньомісячний розмір доходу за 2019 рік становить 1 250,72 грн., а за 2020 р. - 2 449,95 грн. Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності або наявності у нього інших утриманців суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу своїй повнолітнійдоньці, яка продовжує навчання, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 208а-209). Разом з цим, позивачкою не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з продовженням нею навчання. За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до завершення навчання. На думку суду такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Згідно ч.ч.1, 2ст.141ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка у даній справі звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved