Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла тітка [PERSON] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповіла все своє майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - сертифікат на право приватної власності на земельна частка (пай) в СТОВ «Явір» с. Заболоть, радомишльського району, Житомирської області, розмір 2,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла його дружина [PERSON] . Після смерті спадкодавця позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та нотаріусом було заведено спадкову справу № 334, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , померла спадкодавець [PERSON] , про що Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.1998 року. [INFO] помер [PERSON] , про що Заболотською сільською радою Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.1996 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 07.10.2000 року Державним нотаріусом Радомишльською державної нотаріальної контори Житомирської області спадщину після померлої [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Явір» с. Заболоть, Радомишльського району Житомирської області розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) прийняла [PERSON] . Згідно довідки Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 19.05.2022 за № 65 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в цьому будинку на день його смерті [INFO] та протягом шести місяців після смерті проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] 1910 року народження. Спадщину прийняла дружина а саме: вела догляд за жилим будинком, обробляла присадибну земельну ділянку сплачувала комунальні платежі. З довідки Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 09.09.2021 за № 180 вбачається, що згідно списку громадян, яким видано сертифікат на право приватної власності на землю (земельний пай) СТОВ «Явір» с. Заболоть Радомишльського району, Житомирської області, у списку під № 438 стоїть прізвище [PERSON] , площа земельної ділянки 2,21 га, номер земельної ділянки 020159. Згідно довідки Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області від 30.07.2021 року за № 159, [PERSON] , [INFO] дійсно являється племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки виданої виконкомом Заболотської сільської ради Радомишльського району від 05.10.2000 року за № 86, вбачається, що [PERSON] дійсно являється єдиною спадкоємицею власних сертифікатів: матері [PERSON] , батька [PERSON] , дядька [PERSON] та тітки [PERSON] . Відповідно до рішення винесеного Радомишльським районним судом Житомирської області по справі № 289/533/23 від 11.05.2023 року, встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала із [PERSON] , більше п`яти років однією сім`єю по день смерті [INFO] . Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № 237/148/21 від 21.09.2021 року в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по КСП «Явір» с. Заболоть відсутній запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області за № 342/02-31 від 29.06.2023 року відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] [INFO] , яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved