Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 23.11.2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2001 по 30.09.2021 у розмірі 74409 грн. 26 коп., інфляційних втрат у розмірі 4937,14 грн. та 3 % річних у розмірі 2127,56 грн., судового збору у сумі 2\~270 грн., посилаючись не те, що відповідачам надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання останні виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29 грудня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила позовні вимоги не задовольняти в повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності. У відзиві [PERSON] зазначила, що відповідачі проти позову заперечують вражають його протиправним, безпідставним та не обґрунтованим. Договору про надання послуг КП «Харківські теплові мережі» немає, особовий рахунок відкритий на [PERSON] , який \~ \~ \~ \~ помер [INFO] про що КП «Харківські теплові мережі» було попереджено майже відразу. [PERSON] вказує, що особовий рахунок не було змінено і з нею не було заключено договір про надання послуг (а.с.37). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просив проводити судове засідання без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.85). Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду (а.с.63-74, 90-95), про причини своєї неявки суд не повідомили, правом на подачі відзиву на позовну заяву не скористались. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ч.4 ст. 223, ст.280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини між КП «Харківські теплові мережі» та відповідачами по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Підприємство КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру відповідачів [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 62.8 кв.м. Згідно\~ст. 162 ЖК України\~відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконували, тому за період з 01.08.2001 року по 30.09.2021 року за ними утворилася заборгованість в сумі 74409 грн.26 коп. Відповідач [PERSON] \~ у відзиві на позовну заяву просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із ч.ч. 3,4 статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. В розрахунку заборгованості, який містяться в матеріалах справи, вбачається, що боржниками періодично частково погашалася заборгованість , останній раз у вересні 2019 року у сумі 265,12 грн. (а.с.2-3). З матеріалів позовній заяві вбачається, що вона надійшла до суду 23.11.2021 р. (а.с.9). З огляду на зазначене, суд вважає, що було перервано строк позовної давності, а тому заява відповідачів про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню . Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2001 року по 30.09.2021 року, яка складає 74409 грн. 26 коп., що підтверджується загальним розрахунком суми заборгованості (а.с.2-3). У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, нараховані за надані послуги за період з 01.11.2018 р. по 30.09.2021 р. інфляційні втрати складають 4937 грн. 14 коп. та 3% річних складають 2127 грн. 56 коп. Розрахунок наданий з урахуванням прострочки сплати суми заборгованості за останні три роки, оплата заборгованості за три останні роки не проводилася. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Інші заперечення відповідача викладені у відзиві не спростовують наведених висновків суду, оскільки відповідачі отримували надані послуги, але плату за них вносили не у повному обсязі, а тому не є підставою для відмови у задоволенні позову. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2270 грн.(а.с.8) в рівних частках, а саме по 756 грн. 66 коп. з кожного.

Outcome: approved