Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.05.2014 року по 31.01.2022 року в загальному розмірі 85070,26 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та отримують за вказаною послуги з централізованого опалення та гарячої води згідно чинного законодавства. Відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.05.2014 року по 31.01.2022 року у сумі 85070,26 грн., яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судове засідання порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. 21.08.2023 року від повноважного представника відповідачки [PERSON] - адвоката Максимова М.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачки просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що стороною позивача подано до суду неналежно засвідчену відомість про нарахування та оплату за житлово-комунальні послуги, не зазначено порядок розрахунку нарахованим ним сум до сплати, нараховано частину заборгованість поза межами строку позовної давності, а частину заборгованості під час воєнного стану на території України, що є недопустимим. Також, представник відповідача просить суд поновити процесуальний строк на подання до суду відзиву, посилаючись на те, що стороною позивача не було отримано копії ухвали суду про відкриття провадження по справі та про існування вказаної справи стороні відповідача стало відомо 06.07.2023 року, у зв`язку із чим було подано клопотання про надання доступу до матеріалів справи через Електронний суд або направлення електронною поштою. Однак через пошкодження електронного цифрового підпису адвоката Максимова М.І. тривалий час представник відповідача був позбавлений можливості входу до системи Електронний суд та ознайомлення з матеріалами справи. Лише 17.08.2023 року представник відповідача усунув вказаний недолік та ознайомився з матеріалами справи, у зв`язку із чим просить суд визнати поважним причини пропуску подання відзиву та прийняти відзив до розгляду. 18.09.2023 року від уповноваженого представника позивача, що діє на підставі довіреності [PERSON] до матеріалів справи надійшла відповідь відзив, в якій він просив суд вважати термін на надання відзиву пропущеним без поважних причин та відповідно до п. 8 ст. 178 ЦПК України вирішити справу за наявними матеріалами, тобто без урахування відзиву позивача. Якщо суд визнає визнає причини пропуску строку поважними, суму боргу необхідно розділити солідарно між [PERSON] та [PERSON] у сумі 113309,5 грн., оскільки [PERSON] представляє тільки інтереси [PERSON] та інтереси [PERSON] та [PERSON] представляти не може. В разі застосування строку позовної давності, представник позивача просив суд стягнути заборгованість за три року, тобто з 29.05.2020 року до моменту подання позовної заяви. Стосовно зауважень представника відповідача щодо неналежним чином засвідченої відомості про нарахування та оплату за житлово-комунальні послуг та не зазначення порядку розрахунку нарахованим сум до сплати, представник позивача послався на те, що відомість про нарахування боргу подана в оригіналі, а не в копії, з мокрою печаткою та підписом уповноваженої особи, а також вказав, що порядок розрахунку вказаний у відомості про нарахування боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З метою забезпечення принципу рівності сторін у справі, повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за можливе поновити представнику відповідача строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Максимов М.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 02.10.2023 року надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки [PERSON] та її представника, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи про причини невручення: "Адресат відсутній за вказаною адресою". Дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає КП «ХТМ». За вказаною адресою КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідачки [PERSON] .. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даних про статус квартири, в якій проживають відповідачі, матеріали справи не містять і таких доказів сторони не надали. Позивач у справі КП «ХТМ», як виконавець комунальних послуг, надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Правила). Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. (ч. 1 ст. 10 Закону). Частиною 3 статті 16 Закону передбачено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв. Відповідно до п. 6 Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку; з централізованого водовідведення - нормативам з відведення стічних вод за умови підтримання відповідного стану приміщень будинку та прибудинкової території. Місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування мають право тимчасово визначати інші норми споживання, кількісні та якісні показники та режими надання послуг в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Перелік послуг, що надаються споживачеві, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (п. 7 Порядку). Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п. 20 Порядку). Відповідно до п. 21 Порядку у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Підпунктом 1 п. 30 Порядку унормований обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Як вбачається з наданої позивачем відомості про нарахування та оплати за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, заборгованість відповідачів за послуги, які надає КП «ХТМ», за період з 01.05.2014 року по 31.01.2022 року у сумі 85070,26 грн. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд не приймає до уваги посилання адвоката Максимова М.І. стосовно того, що стороною позивача подано до суду неналежно засвідчену відомість про нарахування та оплату за житлово-комунальні послуги та не зазначено порядок розрахунку нарахованим сум до сплати, оскільки в матеріалах справи міститься оригінал відомості з мокрою печаткою підприємства КП "Харківські теплові мережі", підписаний заступником начальника Немишлянської філії по теплозбуовій роботі В. Калуцьким, яка містить в собі всі необхідні дані щодо періоду та сум нарахування заборгованості. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно зі ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовився від них у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим, в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачкою [PERSON] зазначено, про нарахування стороною позивача заборгованості поза межами строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною четвертою статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів. Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом 07.06.2023 року про стягнення заборгованості за період з 01.05.2014 року по 31.01.2022 року. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому в даному випадку позовна давність, в межах якої підлягає стягненню заборгованість, буде визначатись з часу звернення позивача до суду із даним позовом 07.06.2023 року, а тому період за який підлягає стягнення заборгованості з відповідачів, становить з червня 2020 року по січень 2022 року. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період часу з 07.06.2020 року по 31.01.2022 року в сумі 24543,40 грн. (при цьому заборгованість за червень 2020 року розрахована наступним чином:751,24 грн. (борг за червень 2020 року) / 30 день (кількість днів у червні місяці) = 25,04 грн. (сума боргу за один день червня місяця); 25,04 грн. х 24 днів (кількість днів прострочки за червень 2020 року з урахуванням строку позовної давності) = 600,96 грн. (сума боргу за 24 дні просточки у червні 2020 року). Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості за період з 07.06.2020 року по 31.01.2022 року в розмірі 24543,40 грн. В частині позовної вимоги про стягнення з відповідачів боргу за опалення та підігрів води за період з 01.05.2014 року по 06.06.2020 року, у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Суд не приймає до уваги посилання сторони позивача на те, що [PERSON] представляє лише інтереси [PERSON] , а тому суму боргу необхідно розділити між [PERSON] та [PERSON] , оскільки згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.06.2023 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані усі три відповідача. Згідно зі ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, нарахована з у рахуванням строку позовної давності сума заборгованості стягується солідарно з усіх трьох відповідачів. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів стягується на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial