Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.Ай-Кооп» (далі - відповідач, ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп»), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 86 101,82 грн. на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 02 серпня 2020 року на вул. Містечко, в с. Золотники, Теребовлянського району, Тернопільської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Land Rover Freelander 2» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Daewoo Lanos», з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Протокол про адміністративне правопорушення було складено на [PERSON] але в подальшому постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2021р. у справі №606/1929/20 провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою винесення цієї постанови, крім інших матеріалів справи, став висновок експертного дослідження за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 110/111/21-28 від 19.01.2021р., який вказав, що причиною настання ДТП були саме неправомірні дії водія [PERSON] , який порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП і як наслідок відбулося пошкодження транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність за шкоду спричинену третім особам у водія автомобіля «Daewoo Lanos», з номерним знаком [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СГ «Ю.Б. Ай-КООП», поліс «АО4067851. У відповідності до Звіту № 42/21 про оцінку вартості матеріального збитку від 06.04.2021 року розмір спричиненого позивачу матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу складає 86 101,82 грн. Позивача вважає, що саме в діях водія [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пунктів 16.14, 16.12 ПДР, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням цієї ДТП. Вказує, що впродовж одного року з моменту скоєння ДТП звертався до відповідача щодо виплати страхового відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди. Окремо, надсилав вимогу до відповідача виконати взяті на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди. Проте відповіді на жодне із звернень відповідач не надав. За наведених обставин, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.01.2022 року позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група « Ю.Бі.Ай-КООП» про стягнення майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП - залишено без руху. 14.02.2022 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.01.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 2020 року на вул. Містечко, в с. Золотники, Теребовлянського району, Тернопільської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Land Rover Freelander 2» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Daewoo Lanos», з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2021р. у справі №606/1929/20 провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою винесення цієї постанови, крім інших матеріалів справи, став висновок експертного дослідження за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 110/111/21-28 від 19.01.2021р., який вказав, що причиною настання ДТП були саме неправомірні дії водія [PERSON] , який порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП і як наслідок відбулося пошкодження транспортних засобів. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відповідно до матеріалів справи, підставою винесення постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2021р. у справі №606/1929/20, крім інших матеріалів справи, став висновок експертного дослідження за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 110/111/21-28 від 19.01.2021р., який вказав, що причиною настання ДТП були саме неправомірні дії водія [PERSON] , який порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП і як наслідок відбулося пошкодження транспортних засобів. Відповідно до Звіту № 42/21 про оцінку вартості матеріального збитку від 06.04.2021 року розмір спричиненого позивачу матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу складає 86 101,82 коп. Даний Звіт сторонами не заперечується та береться судом як належний та допустимий доказ розміру заподіяного позивачу матеріального збитку. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «Daewoo Lanos», з номерним знаком [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СГ «Ю.Б. Ай-КООП», поліс «АО4067851. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 31 березня 1995 року №4. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Оскільки, цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок ДТП є відповідач. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина водія транспортного засобу «Daewoo Lanos» [PERSON] підтверджується матеріалами ДТП та висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 110/111/21-28 від 19.01.2021 року. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що завдано [PERSON] підтверджується Звітом № 42/21 про оцінку вартості матеріального збитку від 06.04.2021 року. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» із заявою про відшкодування спричиненої останньому шкоди, проте відповідач не надав позивачу відповіді та не сплатив страхове відшкодування. Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Ураховуючи те, що позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додав документи, що підтверджують розмір збитку, а відповідач не прийняв відповідне рішення щодо виплати страхового відшкодування або відмови від її виплати, наявні підстави для виплати відповідачем страхового відшкодування у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачену суму судового збору у розмірі 908, 00 грн. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved