Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Покоєвич А.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №48974, вчинений 21.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес Позика», заборгованості в суму 15\~127,06 грн, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн, судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1073, 60 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 536, 80 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що позивач дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем відкрито виконавче провадження № 68058870 щодо виконання виконавчого напису № 48974 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 21 грудня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості у розмірі 15\~127, 06 гривень. [PERSON] при отриманні від ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів, не підписувала жодного кредитного договору і відповідно Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемний ( стаття 1055 ЦК України). Позивач зазначає, що не підписував з ТОВ «Бізнес Позика» жодного кредитного договору, заяви про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, позивач вказує, що ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від відповідача та відповідно він не визнає розмір заборгованості нарахованої ТОВ «Бізнес Позика», оскільки позивач позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «Бізнес Позика» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зазначає, що нотаріус повинен був пересвідчитися чи були укладені кредитні договори з позичальником, чи саме з тим позичальником вони були укладені, а також чи мав підстави ТОВ «Бізнес Позика» звертатись до нотаріуса із заявами про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 30.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.06.2023 року представником позивача [PERSON] , подано заяву про забезпечення позову, ухвалою суду від 28.06.2023 задоволено клопотання про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом №48974, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 21 грудня 2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості на загальну суму 15\~127,06 гривень. Позивач, представник позивача адвокат Покоєвич А.О. в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача адвоката Покоєвич А.О. про розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими до неї документами, а також судові повістки надіслані відповідачу за зареєстрованою адресою його проживання, відповідач отримав 29.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав або інформації про поважність причин неподання відзиву. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився. На адресу суду повернулась судова повістка з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що представником відповідача ТзОВ «Бізнес Позика» 05.01.2022 р. направлено заяву приватному виконавцю з проханням розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за №48974 від 21.12.2021 року про стягнення із боржника, яким є [PERSON] коштів у розмірі 15\~127, 06 гривень. Звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яким є [PERSON] . Накласти арешт на кошти боржника [PERSON] , які знаходяться на рахунках відкритих у банках та інних фінансових установах та звернути на них стягнення з метою погашення боргу у виконавчому провадженні.(а.с.8). Приватним нотаріусом Бригідою В.О., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №48974 від 21.12.2021 року, про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в сумі 15\~127, 06. (а.с.9). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2022 року приватним виконавцем Пиць А.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №48974 від 21.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 15\~127, 06 грн. (а.с.7). Відповідно до\~копії постанови\~про арешт\~майна боржника\~від 21.01.2020\~р.\~приватного виконавця\~Пиць А.А.,\~накладено арешт\~на грошові\~кошти,\~що містяться\~на відкритих\~рахунках,\~а також\~на кошти\~на рахунках,\~що будуть\~відкриті після\~винесення постанови\~про арешт\~коштів боржника,\~крім коштів,\~що містяться\~на рахунках\~накладення арешту\~та/або\~звернення стягнення\~на які\~заборонено законом\~та належать\~боржнику [PERSON] \~(а.с.3). Статтею 50\~Закону України\~"Про\~нотаріат" передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до приписів статі 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідний порядок вчинення виконавчих написів передбачений главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 (далі - Порядку). Згідно пунктів 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. З урахуванням того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, й постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ "Приват Банк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.01.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", та у відповідності до статті 129-1 Конституції України, якою визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, виключний Перелік документів не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, у тому числі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису від 21.12.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення нотаріусом, у зв`язку з чим даний виконавчий напис не підлягає виконанню, що становить належне обґрунтування заявлених позовних вимог. Окрім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в сумі 15\~127, 06 грн, визначеної у виконавчому написі від 21.12.2021 року була обумовлена обставинами того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п.2 глави 16 розділу II Положення). У постанові від 10.04.2019 року в справі № 201/11696/16-ц Верховний Суд зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону "Про нотаріат"). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач не погоджується із заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, відтак така сума боргу не має ознак безспірності. Натомість відповідачем не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування доводів сторони позивача. Таким чином, в ході вивчення матеріалів справи встановлено, що приватний нотаріус Бригіда В.О. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру грошових сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Бізнес Позика», чим порушив норми Закону України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник позивача у позовній заяві вказує на те, що [PERSON] жодних договорів із відповідачем ТОВ «Бізнес Позика» не укладала та не отримувала письмової вимоги від відповідача та відповідно не визнає розмір заборгованості нарахованої ТОВ «Бізнес Позика», оскільки позивачка позбавлена будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Так, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження зі зверненням стягнення шляхом звернення стягнення на заробітну плату позивача, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Окрім того, суду не було надано доказів щодо того, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі оригіналу кредитного договору. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було по суті невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пропорційно задоволеним позовним вимогам, на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідача документально підтверджені судові витрати в сумі 1073, 60 грн сплаченого судового збору. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правової допомоги від 23.05.2023 р. та розрахунок витрат на правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 23.05.2023 р. на загальну суму 8 000,00 грн (а.с.14). Як стверджується матеріалами справи, представник позивача в порядку надання останньому професійної правничої допомоги у підготовці процесуальних документів: позовної заяви (разом з додатками), заяви про забезпечення позову . До матеріалів справи долучено відповідні докази про надання такої допомоги цим представником, саме адвокатом Покоєвичем А.О. та докази щодо підготовки, подання, та супроводження позову і заяви, саме про визнання виконавчого напису №48974 від 21.12.20221 року таким, що не підлягає виконанню, та їх вартості. Натомість, відповідачами (їх представниками) так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи. Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №454/3919/18 (провадження № 61-13848св21). За вищенаведених\~обставин в\~їх сукупност,і\~суд приходить\~до висновку\~про \~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~8\~000,00\~грн витрат\~на професійну\~правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved