Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

24 квітня 2023 року до суду звернувся малолітній [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування 260 000 грн. шкоди, завданої внаслідок ДТП та судових витрат, що включають також і витрати на правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 22.11.2022 року [PERSON] не впоравшись з керуванням допустила ДТП, в результаті якого пасажир авто [PERSON] , помер. У зв`язку із його смертю його малолітньому сину [PERSON] була заподіяна шкода завдана втратою годувальника та моральна шкода. Оскільки цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Daewoo Lanos була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а згідно страхового полісу розмір страхової суми на випадок заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого становить 260 000 грн., то у зв`язку із настанням страхового випадку відповідач має відшкодувати шкоду завдану ДТП. 26.04.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 19.06.2023 року справу призначено до слухання по суті. 11.07.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, проти позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що в даному випадку страховий випадок не настав, так як шкоду заподіяно не третій особі, а страхувальнику, відповідно, відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. 25.09.2023 року представником позивача надано відповідь на відзив, вважає доводи представника відповідача, викладені у відзиві, надуманими. Те, що потерпілий є страхувальником за страховим полісом, не позбавляє позивача права на отримання страхового відшкодування, так як [PERSON] не був водієм та не спричинив ДТП. А такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як збіг потерпілого та страхувальника в одній особі, законом не передбачено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити із наведених підстав. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у поданому відзиві заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши поданий відзив та матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2022 року водій [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] , не впоравшись із керуванням допустила зіткнення із автомобілем Ford Fusion, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .. В результаті ДТП водій [PERSON] та пасажир [PERSON] були госпіталізовані до лікарні, де [PERSON] внаслідок отриманих травм помер. В зв`язку зі смертю [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді, його малолітньому сину [PERSON] була заподіяна шкода завдана втратою годувальника та моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» згідно страхового полісу №АТ/1317895. Розмір страхової суми на випадок заподіювання шкоди, життю та здоров`ю потерпілого становить 260 000 грн., та на випадок шкоди заподіяної майну потерпілого - 130 000 грн. Позивач вважає, що дана ДТП містить ознаки страхового випадку, а тому шкода завдана внаслідок ДТП підлягає відшкодуванню відповідачем на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів». Так, згідно статті 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно статті 999 ЦК України передбачено, що Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно статті 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно статті 22.1. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 23 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода пов`язана із смертю потерпілого. Згідно статті 27.2 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно статті 27.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів», відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Частиною 1 статті 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зокрема, шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Згідно частини 3 статті 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. На утриманні потерпілого був малолітній син - [PERSON] . Згідно до ст. 8 Закону України «Про Держбюджет на 2022 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 22.11.2022 року складав 6700, 00 грн., отже, сума що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача одноразовою виплатою складає 241 000, 00 грн. (6700, 00 х 36), що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім того статтею 27.3 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Право на отримання страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди в зв`язку зі смертю потерпілого мають дружина [PERSON] , малолітній син [PERSON] та мати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком позивач має право на отримання страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 26 800, 00 грн. (6700, 00 х 12)/3. Оскільки сума нарахованого відшкодування (241 000, 00 + 26 800,00) перевищує ліміт відповідальності відповідача передбачений полісом №АТ/1317895 (260 000, 00 грн.), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого 260 000, 00 грн. Щодо заперечень представника відповідача на позов з тих підстав, що страховий випадок не настав, оскільки шкоду заподіяно не третій особі, а страхувальнику, то суд оцінює їх критично, оскільки страховими полісом забезпечується саме транспортний засіб та цивільна відповідальність особи яка правомірно володіє (керує) транспортним засобом. Матеріалами справи, підтверджується, що саме [PERSON] , була володільцем забезпеченого транспортного засобу та спричинила дорожньо- транспортну пригоду, а [PERSON] перебував в даному автомобілі, в якості пасажира. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув, тобто в даному випадку він є потерпілим. Дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, оскільки відбулась за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , на яку поширюється дія страхового полісу №АТ/1317895. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути 260 000 грн. страхового відшкодування шкоди, спричиненої смертю потерпілого. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. Окрім того, представник позивача заявляв клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та надавав докази на їх підтвердження. Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача 27.09.2023 року (до закінчення судових дебатів) надано докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача в суді представляв адвокат Гнідко С.І., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 23 березня 2023 року. Як вбачається з договору про надання правової допомоги сторонами погоджений розрахунок розміру винагороди адвоката. Згідно договору про надання правової допомоги від 23 березня 2023 року, Акту наданих послуг, адвокатом надана замовнику правова допомога за договором на суму 21 386 грн. Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 21 386 грн., які підлягають стягненню з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача.

Outcome: approved