Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2023 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] в один місяць з часу набрання рішенням суду законної силидля подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті померлого [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. 19.06.2023 р. [PERSON] звернулася до ПН КМНО Кари О.О. у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви зв`язку з тим, що паспорт громадянина України [PERSON] є недійсним, тому він не може встановити особу і прийняти документи. Нотаріус роз`яснив, що [PERSON] не встигне оформити паспорт до закінчення строку на прийняття спадщини, тому їй необхідно отримати письмову згоду спадкоємців, що прийняли спадщину, на виділення їй додаткового строку на прийняття спадщини. Спадкоємець, [PERSON] , відмовився надавати таку згоду, таким чином між [PERSON] та [PERSON] виник спір. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 21-22). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 24-28). 29.08.2023 позивач подала до суду заяву про усунення недоліків (а.с.30-35). Ухвалою судді від 30.08.2023 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 37-38). Ухвалою судді від 30.08.2023 заяву про забезпечення позову повернено (а.с. 39). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 44). Позивач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 28.09.2023 від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не направив, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с. 9). 04.07.2023 [PERSON] отримала паспорт у вигляді id-картки (а.с.5). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3233-7000639646 від 12.04.2022 р. [PERSON] з 26.02.2022 р. проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6). ПН КМНО Кара О.О. 22.08.2023 видав відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину 02.01.2023 [PERSON] , [INFO] , оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 33). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №627/02-31 від 22.08.2023 р. за матеріалами спадкової справи нотаріусом встановлено, що [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.07.2023 p. (а.с. 33). Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №342320630 від 10.08.2023, 1/6 квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування «4204» від 11.07.2023 належить [PERSON] , 1/6 квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування «4200» від 11.07.2023 належить [PERSON] (а.с. 7). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що вона своєчасно звернулася до нотаріуса, однак через недійсність паспорту отримала роз`яснення від нотаріуса про неможливість отримати документи. Таким чином, на пропущення строку вплинула правова невизначеність законодавства, карантинні обмеження та необхідність звернення за адміністративною процедурою оформлення паспорта, яка триває від 14-ти робочих днів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. V. Розподіл судових витрат враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved