Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до\~\~ [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в розмірі 10 302,25 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 2270, 00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10 листопада 2017 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля BMW, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; автомобіля ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник транспортного засобу [PERSON] ), внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , та завдано шкоди власнику автомобіля. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2018 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідача [PERSON] .. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на виконання вимоги ЗУ №1961-ІV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон №1961-ІV). Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, що передбачені ст. 35 Закона №1961-ІV. Зокрема, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту №771 встановлено, що сума регламентної виплати складає 10 302,25 грн.. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 302,25 грн.. Ухвалою суду від 02 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи без його участі, суду не направив. Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2018 року, по справі № 643/16665/17, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови, 10 листопада 2017 року о 18:20 год. водій [PERSON] , керуючи атомобілем BMW 323, державний номерний знак [NUMBER] в м. Харкові по пр-ту. Московському, буд. 191, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив наїзд на перешкоду, та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , транспортний засіб ВАЗ, державний номенрний знак [NUMBER] , належить [PERSON] .. 18.03.2018 року [PERSON] (представник [PERSON] за довіреністю) звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10.11.2017, та заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди. Право на звернення з відповідною заявою підтверджується копією довіреності, посвідченої 12.03.2018 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Л. В.. Згідно з копією звіту №1406 оцінювача [PERSON] ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , до дорожньо-транспортної пригоди складала 16 997,25 грн., вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу склала 16 997,25 грн., ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди склала 6 695,00 грн.. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 5337 від 04.06.2018 року прийняте рішення про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП [PERSON] з фонду захисту потерпілих у розмірі 10 302,25 грн., що дорівнює різницю між ринковою вартістю транспорного засобу ВАЗ до ДТП та ринковою вартістю транспортного засобу ВАЗ після ДТП, оскільки ремонт пошкодженого транспортного засобу є технічно неможливим, транспортний засіб ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , вважається фізично знищеним. Як вбачається з копії платіжного доручення № 908777 від 05.06.2018 року, страхове відшкодування у розмірі 10 302,25 грн. було перераховано позивачем на користь [PERSON] .. Згідно з п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 Закону №1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Позивач довів, а відповідач не спростував відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб відповідача BMW, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі матеріалів справи судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача,\~водія автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , в порушення умов Закону №1961-ІV, а саме ст. 21, застрахована не була. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, судом встановлено, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] в неушкодженому стані складає 16 997,25 грн., ринкова вартість зазначеного авто після отримання ушкодження внаслідок ДТП складає 6 695,00 грн.. Відповідно до звіту № 1406 кузов ТЗ ВАЗ в умовах СТО відновленню не підлягає та відноситься до категори кузовів, що підлягають списанню ( п. 4.16.7 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстици україни, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №1074/8395), а як зазначає у своїй позовній заяві позивач у відповідності до даних офіційного ділера автомобілів ВАЗ, кузов до автомобіля ВАЗ 2103 заводом виробником в запасні частини не поставляється. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3\~статті 83 ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк. Відповідно до частини 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач заявляє до відповідача суму позовних вимог у розмірі 10 302,25 грн. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить висновку про наявність підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача фактично сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 302,25 грн. (16 997,25 - 6 695,00 грн. = 10 302,25), у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved