Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач ОСББ «Бубр» 11.02.2022 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що знаходиться в багатоквартирному будинку, де створено ОСББ «Зубр». Позивач вказував, що відповідач має заборгованість перед ОСББ за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 в розмірі 44337,36 грн, що складається з основного боргу 39540,14 грн, 3 % річних в сумі 1591,51 грн та 3205,71 грн інфляційний втрат. Також позивач вказував, що 13.03.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ в справі № 644/1250/19, який ступив в законну силу, згідно з яким стягнуто з відповідача заборгованість за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року в загальні сумі 31999,35 грн. Вважає, що відповідач має сплатити суму інфляції та три відсотки річних у зв`язку з наявністю відповідного боргу за період з 15.05.2019 в загальному розмірі 7292,78 грн. В поданій до суду позовній заяві просить стягнути з відповідача борг зі сплати внесків на здійснення утримання багатоквартирного будинку в сумі 39540,14 грн, а також інфляційні втрати та 3 % річних. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова питання про відкриття провадження в справі не було вирішене. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Представник позивача просив суд проводити розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 30). Також відповідач [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Встановлено, що рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 31.08.2014 створено ОСББ «Зубр». Також встановлено, що відповідач [PERSON] всупереч Статуту об`єднання, рішень ОСББ передбачених внесків не сплачує, за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 у відповідача перед ОСББ «Зубр» утворилася заборгованість в розмірі 39540,14 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим рішенням об`єднання. Окрім того, 13.03.2019 Орджонікідзевський районний судом м. Харкова видано судовий наказ в справі № 644/1250/19, який набрав законної сили, згідно з яким стягнуто з відповідача на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зубр» суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 27046 грн. 30 коп., що утворилась за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року включно, інфляційні витрати у розмірі 3874 грн. 47 коп., 3 % річних у розмірі 1078 грн. 57 коп., а всього 31 999 грн. 35 коп.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Оскільки відповідач покладені на нього, як на споживача, обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованого індексу інфляції та 3% річних. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість зі сплати внесків на здійснення управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 в розмірі 39540,14 грн, 1591,51 грн 3 % річних, 3205,71 грн інфляційних втрат. Також з відповідача відповідно до норм ст. 625 ЦК України підлягає стягненню сума 3 % річних в розмірі 2524,88 грн та інфляційні втрати в розмірі 4767,90 грн, всього 7292,78 грн, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань щодо заборгованості за період з лютого 2016 року по грудень 2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved