Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю. В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла донька позивача [PERSON] , яка виїхала на лікування за кордон та померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку кадастровий номер 3510645300:02:000:0324. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцеві відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2016 посвідченого державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала роз`яснення, що вона не вважається такою, що прийняла спадщину через неможливість встановити факт спільного проживання із дочкою. Крім того, неможливо підтвердити факт родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем. Через неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи без його участі. Судові витрати просить покласти на позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник подав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без його участі, вирішення питання залишив на розсуд суду. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Березовським Новомоскоаського району Тульської області 26.11.1962, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 05.08.1983 із [PERSON] отримала прізвище [PERSON] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] отримала 20.12.2013. Відповідно до паспортних даних місцем реєстрації останньої є м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим 20.11.2016 державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В. , зареєстроване в реєстрі за №954, [PERSON] успадкувала від [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 3510645300:02:000:0324, загальна площа якої становить 5,0852 га, що розташована на території м. Знам`янка Знам`янська Друга селищна рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла [INFO] в м. Воскресенськ Московської області російської федерації. Із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] но нотаріуса ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися. Роз`ясненням приватного нотаріуса від 14.06.2023 повідомлено [PERSON] , що вона вважається такою, що спадщину не прийняла так як заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подала, на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала. Крім того, у спадкоємця відсутній документ , що підтверджує родинні стосунки з спадкодавцем. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області 06.07.2023 [PERSON] з 2016 року проживала без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат», підп.4.14.-4.15, 4.18, 4.20 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець народилася на території російської федерації, де і зареєстроване її народження, та враховуючи розірвання дипломатичних відносин із країною агресором через повномасштабне вторгнення на територію України, підтвердити родинний зв`язок шляхом доступу до актового запису про народження, не представляється можливим. Разом з тим, наданими заявником документами підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем як між донькою та матір`ю. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка є єдиним спадкоємцем після смерті доньки ,\~постійно проживаючи\~із спадкодавцем\~на день\~її смерті та є такою, що прийняла спадщину в установленому законом порядку, однак у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак через те, що позивач просить покласти судовий збір на нього, суд вважає не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача та стягнути з останнього недоплачений судовий збір при зверненні до суду за другу позовну вимогу про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного та

Outcome: approved