Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки [PERSON] (позивачка) подала на розгляд суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить суд: стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку (з 01.07.2023 на дитину від 6 до 18 років - 1416,5 грн на одну дитину), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 10 липня 2023 року і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що 18 липня 2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 15.04.2021 шлюб між сторонами розірвано, рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 03.07.2023 відповідача позбавлено батьківських прав, а рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05.10.2021 відповідача знято з реєстрації та визнано таким, що втратив право користування житловим будинком. Зазначає, що відповідач близько 5 років не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Позивачка одна не може забезпечити належний рівень життя дітям. Вважає, що становище відповідача та його реальна спроможність матеріального утримувати неповнолітніх дітей, його повна працездатність та вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та у належний спосіб був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи 13.07.2023 позивачкою подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про витребування копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача (а.с.41). Суд відмовив у задоволенні поданого клопотання позивачки, оскільки наявність чи відсутність паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача не впливає на ухвалення судового рішення і не є доказами в розуміння ЦПК України. Позивач подала на розгляд суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.54). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.33-34). Ухвалою судді від 02.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.47-48). Ухвалою судового засідання від 12.09.2023 розгляд справи відкладено на 05.10.2023 та постановлено виклик відповідача у судове засідання здійснити шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик (а.с.55-56). Ухвалою судді від 18.09.2023 виправлено описку в даті розгляду справи (а.с.57). Судове засідання 04.10.2023 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатність головуючого судді. Ухвалою судового засідання від 09.10.2023 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до Свідоцтв про народження від 19.01.2010 серії [NUMBER] та від 13.06.2012 серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.12). Рішенням Радехівського районного суду Львіської області від 15.04.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.17-19). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05.10.2021 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.27-31). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 03.07.2023 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.20-26). Згідно Витягу №708-к про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.07.2023 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо утримання своїх сина та дочки до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування сторін у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою. Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю, а відповідач [PERSON] є їх батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачки способу стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачкою розміру цієї частки. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зазначає, що визначений нею розмір частки заробітку (доходу) батька, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дітей, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Крім цього, суд зауважує про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачкою частці його заробітку (доходу). Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову у розмірі 1073,60 грн. На підставі статей 150, 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved