Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем, [PERSON] , перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08.06.2013 року виконкомом Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2013). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . З квітня 2023 року сімейні стосунки зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, подальше спільне життя стало неможливим. З травня 2023 року сторони перестали разом проживати і вести спільне господарство. Дитина знаходиться під опікою позивачки, відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає стільки та коли заважає необхідним. Нп підставі викладеного, позивачка просила: 1. Розірвати між нею і [PERSON] , [INFO] , шлюб, зареєстрований виконкомом Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області 08.06.2013 під актовим записом № 1, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ., аліменти в розмірі 25% всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового рівня на дитину відповідного віку, щомісячно з дня звернення позивачки в суд з позовом до досягнення сином повноліття, Позивачка у судове засідання не прибула. У позовній заяві висловила клопотання розглянути справу без її участі. Заперечень, щодо винесення заочного рішення не висловила. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надавав. Справа розглядається на підставі ст.\~280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що 08.06.2013 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано виконкомом Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області шлюб, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2013. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим органом Новгородської селищної ради міста Дзержинська Донецької області від 22.10.2013, актовий запис №73. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110Сімейного\~Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113\~СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем по справі не ставиться питання про зміну прізвища, то після розірвання шлюбу суд вважає доцільним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами по справі. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів в на утримання неповнолітньої дитини, то суд зазначає таке: Як установлено судом в судовому засіданні, сторони по справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого у відповідності до свідоцтва про народження є відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до вимог ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту позовної заяви убачається, що дитина проживає разом з матір`ю окремо від батька. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає нестабільно і у тому обсязі, який вважає необхідним. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.\~182\~СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як є молодою та працездатною особою, жодних підтверджень та доказів які б свідчили про його неможливість матеріально утримувати свою дитину суду не надано. Нормами ст.\~184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25% всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового рівня на дитину відповідного віку, щомісячно з 28 липня 2023 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом установлено що при зверненні позивача до суду нею сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Отже, аналізуючи викладене стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,50 грн. (за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу) на користь [PERSON] , та 1073,60 грн. (за позовні вимоги в частині стягнення аліментів) на користь держави.

Outcome: approved