Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку без номера від 16 лютого 2011 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту належним чином не виконує. Станом на 28 травня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 34387 гривень 79 копійок, в тому числі: 27876 гривень 79 копійок заборгованість за кредитом, 6511 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом. 11 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 4), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 5) та за відсутності позивача, не заперечив проти ухваленням заочного рішення (а.с. 63). На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 14 серпня 2023 року судом отримано інформацію, що [PERSON] має своїм зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] (а.с. 70). Ухвалою судді від 15 серпня 2023 року (а.с. 71) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї були вручені відповідачу 24 серпня 2023 року (а.с. 73). Відзиву на позов відповідач не подав. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення. Судом встановлено, що 16 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номера у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с. 21). 31 серпня 2021 року відповідачу було видано паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-28). Предметом договору є початковий кредитний ліміт у розмірі 500 гривень з реальною річною процентною ставкою 36% річних, який в подальшому було збільшено до 50000 гривень. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами (а.с. 22, 23, 29, 30-54) становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг та що він ознайомлений з ними та з іншими умовами кредитування. Позичальник зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Наказом Мінфіну від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство (Статут АТ КБ «ПриватБанк», а.с. 60-61). Довідкою позивача на а.с. 20 доведено, що з моменту підписання зазначеного вище кредитного договору відповідач отримав чотири кредитні карти і що строк дії останньої закінчується у червні 2024 року. Іншою довідкою (а.с. 19) позивач довів, що відповідач скористалася своїм правом, передбаченим у пункті 2.1.1.2.3. Правил надання банківських послуг, щодо зміни (збільшення/зменшення кредитного ліміту) умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Випискою з рахунку [PERSON] за кредитним договором (а.с. 9-18) позивач підтвердив виконання свого зобов`язання з видачі відповідачу кредитних коштів. В той же час цією випискою, а також розрахунками заборгованості (а.с. 6-8) доведено, що відповідач впродовж строку дії кредитного договору порушував умови щодо строків та розміру повернення кредиту та сплати відсотків. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з наданими Банком розрахунками (а.с. 6-8), станом на 28 травня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 34387 гривень 79 копійок, в тому числі: 27876 гривень 79 копійок заборгованість за кредитом, 6511 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідач не спростував належними доказами наявність заборгованості перед Банком, не довів факт виконання зобов`язань за кредитом, зокрема, по сплаті тіла кредиту та відсотків. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" зазначеної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2684 гривні судового збору (а.с. 62). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу у розмірі 100%.

Outcome: approved