Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] ; просить заборонити останній строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання з постраждалою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї у вказаній квартирі проживає її дочка [PERSON] та зять [PERSON] . [PERSON] регулярно вчиняє щодо [PERSON] домашнє насильство вже протягом восьми років. Насильство з боку кривдника є як психологічного, фізичного так і економічного характеру, та проявляється у штовханні, шарпанині, киданням важких предметів, приниженні, погрозах розправою, вираженням нецензурною лайкою, словесних образах, пошкодженні майна. [PERSON] неодноразово зверталась до поліції. На даний час, на розгляді Сихівського районного суду м.Львова перебувають чотири протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.173-2 КУпАП відносно [PERSON] . Також працівниками поліції винесено чотири термінові заборонні приписи. Однак вжиті заходи, зокрема і органами Національної поліції у вигляді видачі термінових заборонних приписів не мали і не мають жодного впливу, неправомірна поведінка кривдника не припиняється. У зв`язку з чим [PERSON] є особою неодноразово постраждалою від домашнього насильства, а тому змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 03.10.2023 заяву прийнято до провадження і призначено судовий розгляд. В судовому засіданні 06.10.2023 [PERSON] та її представник заяву підтримали, пославшись на викладені у заяві обставини. Заявник додатково зазначила, що разом з нею проживає її дочка [PERSON] та зять [PERSON] . Останні часто зловживають алкогольними напоями, та погрожують їй фізичною розправою. Крім того, дочка постійно штовхає її, шарпає, погрожує ножем, словесно ображає, принижує. Власниками квартири, є вона, внук, дочка та зять. Проте ні дочка, ні зять комунальні послуги не оплачують. Представник заявника зазначила, що заявниця живе у постійному страсі, не спить, змушена закривати у кімнаті двері. Просили заяву задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства-особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник-особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). В обґрунтування вимог заявник покликається на те, що її дочка [PERSON] постійно та систематично вчиняє на протязі тривалого часу відносно неї дії, пов`язані з штовханиною, шарпанні, киданням важких предметів, приниженні, погрозах розправою, вираженням нецензурною лайкою, словесних образах, пошкодженні майна. На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано наступні докази: - термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] серії АА №337617 від 13.08.2023, серії АА№302762 від 26.08.2023, серії АА №023232 від 07.09.2023, серії АА №337747 від 14.09.2023, серії АА №023431 від 02.10.2023, з яких вбачається, що остання вчиняла фізичне та психологічне насильство відносно заявника; - постанови Сихівського районного суду м. Львова від 21.01.2015 та 20.02.2015, з яких вбачається, що [PERSON] вчиняла домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері [PERSON] , за що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП. На [PERSON] накладено адміністративні стягнення у виді штрафу; Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є внуком заявника [PERSON] та сином [PERSON] . Він часто навідується до бабусі, інколи ночує. Його батьки зловживають алкогольними напоями, мати не працює. Після смерті дідуся, його батьки погрожують бабусі викинути її з балкону, шарпають, словесно ображають. Він часто є свідком протиправних дій батьків. Через вказані дії він хвилюється за життя та здоров`я бабусі. Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник [PERSON] протягом тривалого часу зазнавала зі сторони заінтересованої особи систематичного домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства, остання потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, оскільки ігнорування заінтересованою особою застосованих працівниками поліції до неї заходів впливу, повторюваність вчинення нею протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення у майбутньому кривдником\~ [PERSON] до заявниці\~ [PERSON] психологічного чи фізичного насильства та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Враховуючи викладене, з метою запобігання і протидії фізичному та психологічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника. Приймаючи рішення в частині заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме квартирі за адресою [ADDRESS] , суд враховує наступне. Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи,\~враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном [PERSON] , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони [PERSON] мало систематичний характер, яке тривало протягом тривалого періоду, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном. Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої [PERSON] суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження її прав строком на чотири місяці, а саме: перебувати в місці проживання постраждалої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як чотири місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я заявника. Крім того, у заяві заявник покликається на вчинення кривдником щодо неї економічного насильства. Так, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Разом з тим, суд вважає не доведеним вчинення кривдником щодо заявника економічного насильства. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial