Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 09 жовтня 2010 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області було вчинено актовий запис № 100. За час шлюбу в них народились спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу вони разом з Відповідачем проживали разом, вели спільне господарство, непорозумінь, спорів та суперечок не мали. Шлюб було укладено із наміром створення родини. Однак, в подальшому між нею та Відповідачем почали виникати суперечки та розбіжності, спільне життя та проживання розладилося. Внаслідок цього, вони почали мешкати окремо. Разом із позивачем проживають їх спільні діти. Вказує, що на сьогоднішній день Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, будь-які взаємні почуття у них відсутні, вони не ведуть спільне господарство та тривалий час не проживають разом, подальше примирення, спільне проживання та співіснування не представляється можливим. Спори з приводу спільного майна на даний час у них відсутні. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідачу [PERSON] направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. Вказане відправлення відповідач отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, станом на 06.10.2023 року, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2010 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що було складено відповідний актовий запис за № 100, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2010 р.. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: -сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.05.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області; -сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2015 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало те, що вони втратили почуття один до одного та будь - який інтерес до шлюбу в цілому, а тому сторони стали проживати окремо. Сімейне життя між ними суттєво погіршилось, у зв`язку з чим вони проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, діти мешкають разом з позивачем. Майновий спір на момент подачі позову відсутній. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу [PERSON] , відповідачу [PERSON] . Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved