Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом та просять позбавити батьківських прав відповідача щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що позивачі є рідними бабусею та дідусем неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] .. Мати дітей померла [INFO] , а їхній батько відповідач [PERSON] вихованням дітей не займається, про їх розвиток та стан здоров`я не турбується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вихованням дітей займаються позивачі, а відповідач самоусунувся від їх виховання, навчальні заклади він не відвідує, їх навчанням не цікавиться. Ніяких перешкод для здійснення батьком своїх батьківських обов`язків позивачі не чинять. Після тривалого ігнорування батьком своїх батьківських прав, діти не бажають з ним спілкуватися. Через систематичне невиконання своїх батьківських обов`язків у відповідача на підставі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03.12.2015р.було відібрано його дітей [PERSON] , [PERSON] . В подальшому рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2016р. позивачів призначено опікунами даних неповнолітніх дітей. Після цього, відповідач продовжував ігнорувати свої батьківські права та відмовлявся надати фінансову допомогу на утримання дітей, а тому позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення аліментів і даний позов рішенням суду задоволений. Крім того, у власності неповнолітніх дітей є квартира [ADDRESS] , якою вони володіють у рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.04.2014р. №307. Дану квартиру самовільно зайняв відповідач без передбаченого законом дозволу та проживає у ній, тобто окрім невиконання своїх батьківських обов`язків відповідач обмежує і права неповнолітніх дітей на користування майном. Ухвалою суду від 05.04.2023р. відкрито провадження по даній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою суду від 02.05.2023р. залучено до участі у справі третю особу орган опіки та піклування Новгородківської селищної ради Кіровоградської області (а.с.45-46). 28.06.2023р. відповідач подав до суду відзив від 26.06.2023р., в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що відповідач з 2003р. перебував у шлюбі з дочкою позивачів [PERSON] . Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] та [PERSON] [INFO] дружина відповідача померла. Діти проживали разом з відповідачем до 2015р. У 2014р. відповідач відчужив на користь своїх дітей квартиру та земельний пай, так як турбувався про їхнє майбутнє. З тих пір позивачі поставили собі за мету відібрати у нього дітей, а тому почали наговорювати на нього негативні речі, щоб діти вороже відносилися до батька, вимагали, щоб вони не брали у нього ніякої матеріальної допомоги та подарунків до свят, а також забороняли вчителям спілкуватися з ним. Відповідач вважає, що позивачі відібрали у нього дітей задля отримання матеріальної допомоги від держави на їх утримання та подальшого його виселення з квартири, що належить неповнолітнім дітям. Відповідач постійно намагався побачитися з дітьми та надати грошову допомогу, але позивачі, які є опікунами дітей, демонстративно її не приймали. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.12.2015р. відібрано дітей у відповідача без позбавлення його батьківських прав. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградського області від 31.05.2019р. в позові позивачів про позбавлення його батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] відмовлено. Наразі ситуація щодо спілкування з дітьми не змінилася, так як позивачі чинять у цьому перешкоди. Відповідач звертався до вчителів за місцем навчання дітей та до сімейних лікарів. Відповідач бажає піклуватися про своїх дітей, змінив ставлення до свого життя, зробив висновки щодо недбалого ставлення до дітей. Аліменти на дітей він намагається сплачувати завжди, але у 2021р. та 2022р. доходів він не отримував, а тому наявний борг за аліментами (а.с.79-87). Ухвалою суду від 29.06.2023р. поновлено відповідачу строк на подання відзиву по даній справі та прийнято відзив на позовну заяву (а.с.136-138). Ухвалою суду від 25.07.2023р. підготовче провадження закрито та призначено дану справу до судового розгляду по суті (а.с.158-159). Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав, що неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] , батьком яких є відповідач, проживають з опікунами - позивачами по справі. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, а тому позивачі у 2019р. були змушенні звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, але рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2019р. в їх позові було відмовлено. Проте, після 2019р. ставлення у відповідача до дітей не змінилося, так як він не цікавиться їхнім навчанням, уникає спілкування, а тому позивачі повторно звернулися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказала, що діти, батьком яких є відповідач, останні 10 років проживають з позивачами. Відповідач своїми дітьми не цікавиться, інтерес до них не проявляє, з днем народження не вітає, аліменти не сплачує, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач приходив до дітей тільки у перший рік після смерті їхньої матері та один раз прислав дітям 100 грн. Відповідач зловживає алкогольними напоями, а діти бачать його у стані сп`яніння і їм соромно за таку поведінку батька. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав, що відповідач ніякої допомоги своїм дітям не надає, їхнім життям не цікавиться та уникає їх. Зазначив, що відповідач працював лікарем у Новгородківській районній лікарні, але часто зловживав спиртними напоями і був звільнений. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 16.08.2023р. просив відмовити у позові з урахуванням доводів, які викладенні у відзиві. Вказав, що він протягом 2014-2015 років двічі на місяць направляв поштовими переказами 100-200 грн на утримання своїх дітей, але дані перекази поверталися йому, так як позивачі не бажали їх отримувати. З 2015р. з нього стягуються аліменти, а тому він кошти вже не направляв, так як вони відраховувалися з його заробітної плати. Зазначив, що він переписав на своїх дітей належну йому квартиру та земельну ділянку. З 2019р. він аліменти регулярно не сплачував, так як не працював постійно. Зараз час він працює лікарем у Кропивницькій міській лікарні. Наразі ситуація щодо його спілкування з дітьми не змінилася, так як позивачі чинять йому перешкоди в цьому, але він бажає спілкуватися з дітьми. Після 2019 року він звертався до вчителів школи, у якій навчалися його діти, та повідомляв, що бажає приходити на шкільні збори, але йому сказали, що якщо діти цього не хочуть, то вони їх заставляти не будуть. Знає, що його син з 2022р. навчається у технікумі в м.Кропивницький. Він намагався знайти контакти сина, щоб з ним спілкуватися, але сторінка сина у соціальних мережах закрита. В судове засідання 04.10.2023р. відповідач не з`явився, його представник [PERSON] повідомила, що відповідач надав згоду на проведення судового засідання без його участі, так як він перебуває на роботі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в позові з урахуванням доводів, викладених у відзиві. Вказала, що на даний час відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначила, що висновок органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] має рекомендаційний характер. Крім того, просила визнати даний висновок неналежним доказом, так як засідання комісії відбулося без участі відповідача. Також зазначила, що представник позивачів [PERSON] надав до суду копію розрахунку заборгованості відповідача по сплаті аліментів з порушенням строку, який передбачений ст.83 ЦПК України. Представник третьої особи Щербина В.С. в судовому засіданні 16.08.2023р. підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Вказав, що він підтримує доводи, які викладенні у висновку органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 03.03.2023р. Зазначив, що засідання комісії з питань захисту прав дитини (далі - комісія) було призначене на 21.12.2022р., проте відповідач на нього не з`явився, а його цивільна дружина повідомила, що останній зможе приїхати на комісію після 09.01.2023р., а тому засідання комісії було відкладено на 15.02.2023р. Однак, 15.02.2023р. відповідач, будучи повідомлений у телефонному режимі про дату та час проведення комісії, так як місце його проживання невідоме, на засідання не з`явився. На засіданні комісії були заслухані позивачі та неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] та прийнятий відповідний висновок. В судове засідання 04.10.2023р. представник третьої особи [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. До суду надав клопотання від 04.10.2023р., в якому просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 16.08.2023р. показала, що вона знає сім`ю [PERSON] протягом останніх тридцяти років та перебуває з ними в дружніх відносинах. Після того як померла донька позивачів, то вони залишилися з її дітьми та опікуються ними. Відповідач, який є батьком дітей, після того, як його дружина померла, спочатку забирав їх на вихідні коли у нього був вільний час. При цьому належної матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надавав. Свідок мала магазин одягу і позивачі купували в неї одяг для дітей. Один раз, коли [PERSON] йшла до школи, то позивачі також у її магазині вибрали одяг, але розрахувався за нього відповідач, це було 9 років назад, після цього відповідач для дітей одяг не купував. Зазначає, що позивачі самостійно опікувались дітьми. [PERSON] навчалася у музичній школі, а тому вона разом із [PERSON] неодноразово ходила до неї на концерти. При цьому, відповідача на концертах його доньки вона жодного разу не бачила, як не бачила вона його і у школі на святах першого та останнього дзвоника. Позивачі намагалися примирити відповідача з дітьми, але він не бажав цього роботи. Позивачі ніколи не чинили перешкод дітям у спілкуванні з відповідачем. Останні 3-4 роки відповідач також не намагався спілкуватися з своїми дітьми та участі у їх вихованні не брав. Починаючи з 2019 року вона не бачила, щоб батько брав участь у вихованні дітей. Неповнолітній свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні 16.08.2023р. у присутності представника служби у справах дітей Новгородківської селищної ради, показала, що вона бажає, щоб відповідача було позбавлено батьківських прав, так як він не цікавиться її життям та здоров`ям, аліменти не сплачує, допомоги не надає та взагалі не спілкується з нею. За останні чотири роки, як і раніше, відповідач не виявляв бажання для спілкування з нею. Останній раз вона спілкувалася з відповідачем близько дев`яти років тому. Позивачі жодного разу не забороняли їй спілкуватися з відповідачем. Були такі випадки, що вона йшла по вулиці в смт Новгородка, а відповідач йшов їй назустріч та, щоб не зустрітися з нею він переходив дорогу на іншу сторону. Також було багато випадків, коли вона бачила відповідача у стані алкогольного сп`яніння. Вказала, що не хоче, щоб відповідач був її батьком та соромив її, так як він часто вживає алкоголь. Зазначила, що батько вживав алкоголь і за життя матері. Неповнолітній свідок [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні 16.08.2023р. у присутності представника служби у справах дітей Новгородківської селищної ради, показав, що він не хоче спілкуватися з відповідачем, який є його батьком, через особисту неприязнь до нього, так як він погано ставився до нього та часто був в стані сп`яніння. З 2019р. відповідач з ним не спілкувався, допомоги не надавав. Позивачі звернулися до суду з даним позовом, так як це його бажання. З 2021р. він навчається у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі, але батька жодного разу у м.Кропивницький не бачив. Регулярно він бачив батька в нетверезому стані у смт Новгородка, де він проживав до 2021р. Коли він бачив батька у смт Новгородка, то той не вітався та не спілкувався з ним. Позивачі говорили, щоб він спілкувався з батьком, але він цього не хотів роботи. Зазначив, що відповідач вживав спиртне і за життя матері. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р., держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.11.2005р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.13). [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.12.2007р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 31.01.2013р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.33). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.12.2015р. відібрано неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав відносно цих неповнолітніх дітей. Визначено місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.27-32). Рішенням Новгородківської районної державної адміністрації №1 від 21.01.2016р. визначено [PERSON] години спілкування з його малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2016р. [PERSON] та [PERSON] призначено опікунами неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-20). З копії характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Комунальним закладом "Новгородківський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад", слідує, що за період навчання вона зарекомендувала себе старанною, уважною, творчою ученицею, має високі інтелектуальні здібності. У навчальних досягненнях переважають бали високого та достатнього рівнів. Навчалася у школі мистецтв і успішно її закінчила. Дідусь та бабуся приділяють багато уваги навчанню та вихованню онуки, постійно бувають на батьківських зборах, спілкуються з класним керівником. За останні два роки тато учениці не спілкувався з класним керівником з приводу навчання доньки (а.с.22). З копії характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Кропивницьким аграрним фаховим коледжом, вбачається, що він навчається в коледжі з вересня 2021 року за спеціальністю "Агроінженерія". Має здібності до вивчення дисциплін гуманітарного циклу. Більшу активність проявляє на заняттях практичної спрямованості. Навчається в повну міру своїх можливостей, до занять готується посередньо. Доручення виконував вчасно, без нарікань. Куратор групи, вихователь та комендант гуртожитку підтримують зв`язок тільки з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , які є опікунами [PERSON] (а.с.23). З копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2023р. по 31.08.2023р. слідує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в розмірі 110834,13 грн. (а.с.189-192). Із змісту висновку органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 03.03.2023р. слідує, що орган опіки та піклування вирішив за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , так як відповідно до поданих документів відповідач навчанням його дітей не цікавився, з початку 2017р. по травень 2022р. діти при зверненні за медичною допомогою до лікаря-педіатра супроводжувалися тільки опікунами [PERSON] та [PERSON] , а відповідач жодного разу не був присутній при цьому. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на дітей (а.с.24-26). Згідно з ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що рішенням Устинівського районного суду Кіровоградського області від 31.05.2019р., яке залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 15.10.2019р., в позові [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] було відмовлено (а.с.90-108, 109-115). Цим же рішенням суду попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей. Проте, на думку суду, після ухвалення даного рішення поведінка відповідача та його ставлення до виховання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не змінилася, так як він не бере участі у їх вихованні, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, стан здоров`я, не намагається зустрічатися та спілкуватися з ними, не вітає їх з днем народження, не сплачує аліменти на їх утримання, що змусило позивачів вдруге звернулися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. У постанові Верховного Суду від 23.11.2022р. по справі №149/2510/21 (провадження №61-7010св22) Верховний Суд дійшов переконання що у такій правовій ситуації, коли є рішення судів (що набрало законної сили) за первинним зверненням одного із батьків про відмову у позбавленні батьківських прав другого із батьків з тих міркувань, що це є крайнім заходом впливу на нього, тоді в разі повторного звернення з таким позовом під час його розгляду інакшим є розподіл тягаря доведення між сторонами. Тож саме другий із батьків дитини під час звернення повторно поданого до нього позову про позбавлення його батьківських прав має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. У відзиві та поясненнях наданих в судовому засіданні відповідач вказав, що він позов не визнає, так як змінив ставлення до дітей і хоче спілкуватися з ними, але позивачі чинять йому перешкоди в цьому. Проте, доказів на підтвердження того, що позивачі чинять об`єктивні перешкоди у спілкуванні відповідачу з дітьми, зокрема з моменту ухвалення вищевказаного рішення суду від 31.05.2019р. до звернення позивачів до суду з цим позовом, та не виконують рішення комісії з питань захисту прав дитини Новгородківської районної державної адміністрації №1 від 21.01.2016р., яким йому визначено години спілкування з дітьми, відповідач не надав. Суд відзначає, що станом на 2019 рік відповідач та його неповнолітні діти проживали в одному населеному пункті, а саме в смт Новгородка Кіровоградської області. Зважаючи на вік діти вже самостійно та без супроводу опікунів ходили до школи і відповідач мав можливість побачитись з ними. Крім того, донька відповідача також відвідувала і школу мистецтв, де неодноразово брала участь у концертах. Проте, відповідач не відвідував школу, а також жодного разу не був присутній на святах першого і останнього дзвоника, на що непотрібно було дозволу опікунів, а достатньо було лише бажання відповідача побачитись з дітьми та проявити батьківську турботу про них. Не відвідував відповідач і концерти доньки у школі мистецтв. З 2021р. відповідач проживає у м.Кропивницький, у цьому ж місті два останні роки навчається та проживає його син, але відповідач не зробив жодної спроби, щоб зустрітися з сином та поцікавитися його навчанням, життям та не проявив турботу про нього. Неповнолітні діти відповідача, які були допитані в судовому засіданні як свідки, вказали, що позивачі не забороняли їм спілкуватися з батьком, але останній не виявляв бажання для спілкування з ними, а при зустрічі навіть не вітався з ними. Свідок [PERSON] теж вказала на те, що позивачі ніколи не чинили перешкод дітям у спілкуванні з батьком, але відповідач не намагався спілкуватися з своїми дітьми та участі у їх вихованні не брав, в тому числі і після 2019р. Доводи відповідача про те, що він не утримував дітей та не сплачував аліменти через те, що з 2019р. регулярно не працював, не заслуговують на увагу, так як відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є особою працездатного віку, має освіту, спеціальність, не має психіатричних та наркологічних протипоказань до роботи, що підтверджується копією медичної довідки від 14.07.2021р. та копією сертифікату від 22.07.2021р. (а.с.116,117), а тому він міг влаштуватися на роботу та постійно працювати і сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, тобто виконувати свій батьківський обов`язок. На підтвердження доводів, викладених у відзиві, відповідач також надав до суду довідку №201 лікаря-педіатра Комунального некомерційного підприємства Новгородківської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 29.06.2023р., з якої слідує, що він цікавився станом здоров`я свого сина [PERSON] за період з 2019р. по 2023р. (а.с.131), однак, в даній довідці не зазначено коли саме він проявив інтерес до здоров`я сина, до звернення позивачів з даним позовом, тобто до 30.03.2023р., чи після цього. Так, вчинення відповідачем певних дій після ініціювання позову про позбавлення батьківських прав не доводить зміну своєї поведінки до дитини, прагнення здійснювати належне піклування про неї. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.11.2022р. по справі № 149/2510/21 (провадження № 61-7010св22). Крім того, вказана довідка лікаря-педіатра №201 від 29.06.2023р. спростовується висновком органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 03.03.2023р., з якого слідує, що при зверненні до лікаря-педіатра за медичною допомогою, медичним оглядом [PERSON] та [PERSON] з початку 2017р. по травень 2022р. супроводжувалися опікунами, батько дітей жодного разу присутній не був (а.с.24-26). Тому, дана довідка лікаря-педіатра не спростовує факт нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Суд відзначає, що лише той факт, що відповідач не визнав позов та висловив бажання брати участь у вихованні дітей не свідчить про його інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку, оскільки позов про позбавлення його батьківських прав, як зазначено вище, пред`явлено до нього вже вдруге, а він не надав доказів, які б свідчили про дійсну зміну його ставлення до виконання батьківських обов`язків. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] про те, що суд не повинен враховувати при ухваленні рішення висновок органу опіки та піклування Новгородківської селищної ради від 03.03.2023р., так як комісія прийняла його без участі відповідача, то суд зазначає наступне. В судовому засіданні 16.08.2023р. відповідач вказав, що він на даний час не має місця реєстрації, що підтверджується і копією відповіді на запит адвоката Язан Н.С., яка надана 06.07.2023р. головою Новгородківської селищної ради про те, що відповідач на території Новгородківської селищної ради не зареєстрований та не проживає (а.с.145). Тому, на засідання комісії відповідач [PERSON] викликався по телефону, але не з`явився, причину неявки не повідомив, що підтверджується висновком органу опіки та піклування (а.с.24-26) та показами, які надані в судовому засіданні представником третьої особи. Тому, 15.02.2023р. засідання комісії було проведено без участі відповідача та розглянуто питання про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд не вбачає підстав не враховувати даний висновок при ухваленні рішення суду, так як він є належним та допустимим доказом по справі. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] про те, що представник позивачів [PERSON] подав до суду розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів з порушенням строку, який передбачений ст.83 ЦПК України, то суд зазначає наступне. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що він намагається завжди сплачувати аліменти, але доходів у 2021-2022 роках не отримував, на підтвердження чого надав копію Форми ОК-5 - індивідуальні відомості про застраховану особу, після влаштування на роботу буде поступово сплачувати борг по аліментах(а.с.118-119). Тобто, відповідачу на момент звернення позивачів з даним позовом до суду було відомо про наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання його неповнолітніх дітей і такий борг він не заперечував. Про наявність боргу зазначено також у висновку органу опіки та піклування, який був долучений до позову. Крім того, розрахунок заборгованості був поданий станом на 31.08.2023р., тобто охоплює період часу після подання позовної заяви, копія розрахунку заборгованості відповідача по сплаті аліментів була вручена відповідачу, як передбачено вимогами ч.9 ст.83 ЦПК України. На підстві викладеного суд не вбачає підстав не приймати як доказ поданий представником позивачів розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином, судом встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо дітей як до 2019р., так і після, тобто після ухвалення вищевказаного рішення суду, оскільки відповідач життям та здоров`ям своїх дітей не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, виховним процесом не займається, взагалі з ними не спілкується, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, матеріально дітей не утримує. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дітей та не бажання виконувати батьківські обов`язки. Ці факти відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , так як відповідач не довів зміну свого ставлення до участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей та не спростував відповідними доказами факт нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави застосувати остаточний захід впливу до відповідача, а саме - позбавити його батьківських прав, та роз`яснити йому ст.169 СК України про поновлення батьківських прав, якщо його поведінка докорінно зміниться. Тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачі сплатили 1073,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією 0.0.2924683401.1 від 29.03.2023р. (а.с.1), тому з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в рівних частках від зазначеної суми, тобто по 536,80 грн. кожному.

Outcome: approved