Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Сарненська міська рада, як орган опіки і піклування (далі - позивач), звернулася в суд із позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В позовній заяві вказувала, що мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 26.12 2022 року позбавлена батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] . Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , з 06.08.2020 року до 04.04.2022 року відбував покарання у Городоцькому виправному центрі №131. Згідно розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації від 09.12.2020 року №384, малолітнього [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям». Батько дитини [PERSON] , за час перебування дитини у закладі, жодного разу не відвідав сина та не цікавився станом його здоров`я. Участі у вихованні дитини не приймав. В заяві від 20.02.2023 року [PERSON] зазначив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав щодо сина [PERSON] , а також підтвердив, що не приймав учать у вихованні, розвитку та догляді дитини і на майбутнє не планує виконувати свої батьківські обов`язки. Покликаючись на те, що [PERSON] ухиляється від обов`язку по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , а тому позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня пре`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В заяві, адресованій суду, просив розглянути справу без його участі. Просив задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву суду не надав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, вихованням дитини не займається, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Такий висновок суду ґрунтується на наступних доказах. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Сарненського районнго суду від 26.12.2022 року, матір [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо сина - [PERSON] . Як вбачається з долученого до матеріалів справи розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 09.12.2020 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до комунального закладу «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської області ради. З довідки КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" від 14.03.2023 року №326, за весь час виховання дитини [PERSON] , ні батьки ні родичі не відвідбували дитину, не цікавилися його розвитком та станом здоров`я. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. За змістом Закону, ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Згідно висновку органу опіки і піклування Сарненської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки останній не бере участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] [INFO] . [PERSON] також позбавлений батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Сарненського районного суду від 13.08.2019 року. Окрім того, [PERSON] , в заяві від 20.02.2023 року зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , а також неприйняття ним участі у вихованні, розвитку та догляді дитини і на майбутнє не планує виконувати свої батьківські обов`язки. Орган опіки і піклування вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від догляду та виховання малолітньої дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею. А тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] , відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо його сина. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування, оскільки батько дитини [PERSON] - відповідач по справі, ухиляється від обов`язків по належному вихованню сина, а тому вимога позивача про позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтується на законі і підлягає до задоволення. Крім того, підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення аліментів, з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до ст.182 СК України. Судом встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття, а обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов`язок по утриманню дитини не встановлені. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визначений розмір стягнення аліментів, у заявленому позивачем розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,є достатнім. На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст.164, 166 Сімейного кодексу України, п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved