Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У серпні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона з 25.04.2023 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі позивач завагітніла, на момент звернення до суду термін вагітності складає 28 тижнів. Відповідач є військовослужбовцем і залежно від місця дислокації зв`язок з ним здебільшого є нестабільним, а тому виникають труднощі з пересиланням коштів позивача. Позивач не працює, оскільки є вагітною, що потребує значних матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та здоров`я дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивач [PERSON] письмово просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] письмово просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.04.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 5). Відповідно до довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР від 19.07.2023 року [PERSON] перебуває на обліку у зазначеній установі на 29 тижні вагітності (а.с. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] (а.с. 7, 8). Із довідки в/ч [NUMBER] про нараховане забезпечення, яка була видана відповідачу, вбачається, що за період з грудня 2022 року по травень 2023 року відповідачу було виплачено 311 855,40 грн. (а.с. 11). Згідно із ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 СК України). Згідно із ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивача, яка потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Згідно із ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки у позивача виникло право на утримання аліментів від чоловіка під час вагітності, а у відповідача виникають труднощі із пересиланням позивачу коштів, оскільки останній є військовослужбовцем, то позов про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач є працездатний, жодних доказів того що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку матеріали справи не містять. Суд також враховує, що відповідач у своїй заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному позивачем розмірі. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому із відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дружини [PERSON] під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трирічного віку, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 04.08.2023 року та до досягнення народженою дитиною трирічного віку. Окремо суд наголошує на тій обставині, що після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності, після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, рішення суду продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5 ст. 84 СК України. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved