Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У серпні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив зобов`язати Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 313399, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д) надати до Головного управління ДПС у Запорізькій області інформацію в паперовому або електронному вигляді про обсяг та рух коштів по рахунках ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ), а саме інформацію про рух грошових коштів на розрахункових рахунках: № [NUMBER] з 01.01.2017 року по 30.09.2021 року, № [NUMBER] з 01.01.2017 року по дату закриття рахунку, в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ. Мотивуючи подану заяву представник вказує, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у направленні заяви до суду для отримання рішення про надання банківськими установами інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по вищевказаним розрахунковим рахункам підприємця. Ухвалою судді від 31.08.2023 у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, подала до суду заяву про проведення розгляду без фіксації технічними засобами. Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заінтересована особа ФОП [PERSON] також не з`явилася у судове засідання, про яке повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не надходили. За приписами частини 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пп. 191.1.1. - 191.1.2. ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статті 20 Податкового кодексу України. Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Відповідно до пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом. Згідно з пп. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. З наданих матеріалів судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області отримано інформацію від Державного реєстратора щодо припинення 30.09.2021 року підприємницької діяльності платником податків - фізичною особою [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Порядок зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах визначено п. 11.18 розд. ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок 1588). Підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки (абзац перший п.п. 1 п. 11.18 розд. XI Порядку № 1588). Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності (абзац перший п.п. 6 п. 11.18 розд. XI Порядку № 1588). Згідно з п. 8 розділу IV Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 процедури зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб - підприємців в органі ДПС розпочинаються у разі надходження від державного реєстратора відомостей про проведення державної реєстрації припинення, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Платник єдиного внеску (фізична особа - підприємець) знімається з обліку після проведення передбаченої законодавством перевірки, здійснення остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску та закриття інтегрованих карток платника. До реєстру страхувальників вносяться відповідні записи із зазначенням дати та причини зняття з обліку платника єдиного внеску. Датою зняття з обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників. Дані про зняття з обліку платника єдиного внеску (фізичної особи - підприємця) передаються до державного реєстратора. Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, пункту 522 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (із змінами) на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 07.04.2023 року № 428-п та направлення від 12.04.2023 року № 694 виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, з 12.04.2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області 12.04.2023 року здійснено вихід за податковою адресою платника: [ADDRESS] . За вказаною адресою знаходився дванадцятиповерховий будинок. На тривалі дзвінки безпосередньо до квартири № 74 , яка розташована на дванадцятому поверсі, ніхто не відповів. Відповідно до п.п. 1.4.5 п. 1.4 Розділу І Наказу від 04.09.2020 р. № 470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» (із змінами), складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від 13.04.2023 року № 376/08-01-24-07/ [NUMBER] . 17.04.2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 3470/5/08-01-24-07-09 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою. 19.04.2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 3513/5/08-01-24-07-09 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання платника податків. Листом від 25.04.2023 року № 04-45/3/500 Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради надана відповідь щодо місця проживання ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Також на адресу ППФО [PERSON] були направлені запити від 05.01.2023 року № 300/6/08-01-24-07-09 та від 12.04.2023 року № 14409/6/08-01-24-07-09 про надання інформації та документального підтвердження. Запитувана інформація надана не була. Відповідно пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-У (із змінами і доповненнями), платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок», ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) для проведення розрахункових операцій використовував наступні банківські рахунки в ЗАП.РУ АТ КБ «Приватбанк», МФО 313399: - № [NUMBER] , - № [NUMBER] . Заявник вказує, що з метою здійснення податкового контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи наявні підстави для розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Відповідно до частини 1 статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. Таким чином, інформація по руху коштів на розрахункових рахунках ФОП [PERSON] надасть змогу Головному управління ДПС у Чернігівській області належним чином виконати покладені на нього Податковим кодексом України повноваження, встановити фінансово - господарські взаємовідносини [PERSON] з іншими суб`єктами господарювання і буде використана як доказова база під час проведення перевірки платника податків з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини 3 статті 350 та пункту 6 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved