Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] у якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її утриманні у розмірі 10000 грн., починаючи з 03 серпня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є пенсіонером та отримує пенсію у сумі 3447,85 грн. щомісяця, інших джерел доходів у неї немає, а тому її матеріальне становище є досить нужденним. Вона тривалий час хворіє, а у квітні цього року у неї стався інфаркт мозку. На даний час вона потребує стороннього догляду та дороговартісного лікування, а також занять з реабілітологом. Окрім того, її чоловік [PERSON] теж тяжко хворіє та перебуває на лікуванні. У неї є двоє дітей: донька - [PERSON] , та син - [PERSON] . Дочка їй частково допомагає. Натомість син матеріальну допомогу не надає, хоча є працездатним, працює у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності та отримує заробітну плату близько 40000 грн. щомісяця. Відповідач проживає з дружиною, яка теж працює та має на утриманні малолітню дитину. Таким чином, матеріальне становище відповідача дозволяє надавати мені матеріальну допомогу. Просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у такому, просила задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, про що 08.09.2023 подав письмову заяву. Зазначив, що він одружений, працює професором у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності та отримує середньомісячний дохід близько 40000 грн., в нього на утриманні є неповнолітня дочка. Його мати є особою з інвалідністю ІІ групи, вона хворіє, з доходів отримує лише пенсію у невеликому розмірі. Крім того, з матір`ю проживає ще його батько, який є особою з інвалідністю І групи. Додатково зазначив, що у нього є рідна сестра, яка фінансово допомагає матері, однак даної допомоги не достатньо, оскільки на лікування та реабілітацію матері потрібно близько 20000 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, зокрема виписок із медичної картки позивач хворіє, перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.04.2023 по 25.04.2023, а також з 25.04.2023 по 16.05.2023, з діагнозом: інфаркт мозку, гіпертонічна хвороба, атеросклеротична серцево-судинна хвороба. З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 29.07.2023 №TB5TIU0RGNRJSREO вбачається, що на картковий рахунок позивача за період з січня 2023 року по липень 2023 року включно були надходження в загальному розмірі 23057,51 грн., що в середньому становить 3293,93 грн. в місяць. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Так, відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] хворіє, є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацездатна, отримує пенсію в розмірі 3300 грн. в місяць, проживає з чоловіком, який є особою з інвалідністю І групи, відтак суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги. Тому, зважаючи на встановлені судом обставини, зокрема те, що позивач непрацездатна, є матір`ю відповідача, потребує матеріальної допомоги, а також на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 10000 грн. щомісячно. Суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved