Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

14.03.2023 [PERSON] подав до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі п`яти тисяч гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов подано з тих підстав, що з грудня 2021 він фактично припинив шлюбні відносини з відповідачкою, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. [PERSON] належним чином не виконує свій обов`язок матері щодо матеріального утримання дитини, всі витрати щодо належного утримання та матеріального забезпечення дитини несе він один. Наскільки йому відомо відповідачка офіційно в Україні не працевлаштована. Згідно поданого представником відповідачки відзиву на позов, позивач відверто бреше суду, стверджуючи, що він одноосібно матеріально утримує дитину. Відповідачка ніколи не відмовлялася від свого обовязку утримувати дочку і не давала жодної причини так думати. З самого народження дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей забезпечувала свою дитину всім необхідним для її фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку. Навіть перебуваючи за кордоном відповідачка постійно при можливості переказувала кошти позивачу. За останні сім місяців перебування за кордоном відповідачка переказала відповідачу 19525.20 грн., що підтверджується випискою з «TransferGo». Відповідачка вимушена проживати окремо від позивача та дочки, оскільки позивач неодноразово забирав у неї кошти та застосовував фізичне насильство, що підтверджується ухвалою суду від 30.12.2021 у справі № 441/2882/21. Питання про визначення місця проживання дитини між сторонами не вирішено, після повернення [PERSON] в Україну 17.06.2023 дочка деякий час проживала з нею. Відповідачка не має у власності нерухомого та рухомого майна, після повернення в Україну ще не знайшла роботи, доходів немає, малих та нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та сплату комунальних послуг. Враховуючи обовязок обох батьків утримувати дитину, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину та зважаючи на вищенаведене, відповідачка не відмовляється від утримання дочки, однак вважає, що необхідний, достатній для забезпечення потреб дочки та такий, який вона має можливість сплачувати, розмір аліментів становить 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представники сторін та сторони в судове засідання не зявилися, від представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримує. Проаналізувавши підстави позовної заяви та відзиву на позов, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних міркувань. Судом встановлено, що сторони з 26.12.2017 перебувають у шлюбі, який зареєстрований \~виконавчим комітетом\~Комарнівської міської\~ради Городоцького\~району Львівської\~області,\~актовий запис\~№ 22.\~Сторони мають\~спільну дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , яка народилася до реєстрації шлюбу між сторонами і на сьогодні зареєстрована та проживає разом з позивачем в будинку [ADDRESS] (а.с.3). Як вбачається із виписок з «TransferGo» в період часу з грудня 2022 по 13.06.2023 відповідачкою [PERSON] було переказано позивачу [PERSON] 19525 грн. 95 коп. (а.с.43-44). Станом на момент розгляду справи в суді відповідачка [PERSON] офіційно не працевлаштована, не має на утриманні інших осіб, окрім спільної з позивачем дочки, у власності нерухомого та цінного рухомого майна не має (а.с.45-47). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині мають належати права на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 і 8 ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання її неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд враховує її вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідачки), якій за станом здоров`я не протипоказана фізична праця, у якої з огляду на тимчасову відсутність роботи дохід носить нестабільний характер, у якої немає на утриманні інших осіб. Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2023 встановлений у розмірі 2833 грн. З огляду на наведене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.6\~ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог позивача, який згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то на відповідачку покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. за подання позовної заяви позивачем і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved