Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання у розмірі 178\~960 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачу [PERSON] , згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.07.2004 реєстраційний № 6701410, на підставі договору купівлі-продажу № 1-1184 від 08.06.2004 на праві приватної власності у 7/100 частинах, належить нежитлове приміщення загальною площею 113,6 м2 у житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до статті 24 ЗУ «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Користування тепловою енергією без договору : період з 01.10.2021 по 31.11.2021 по о/рахунку 17720-9206 ФО [PERSON] . В порушення вимог Закону України «Про теплопостачання», відповідачем договір не укладений. 05 квітня 2019 року представниками КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкту № 177/1274, згідно якого система теплопостачання єдина із системою теплопостачання житлового будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення споживача теплової енергії. Приміщення використовується під магазин непродовольчих товарів. Відповідно до вимоги п. 4 Правил користування теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 було надано припис укласти договір з КП «Харківські теплові мережі», як теплопостачальною організацією. Відповідно до вимог п. 5.5.1 правил технічної експлуатації теплових установок і мереж було надано припис надати розрахунок теплового навантаження на опалення нежитлового приміщення, власником якого він є, що виконаний проектною організацією, що має ліцензію на виконання даного виду робіт, для узгодження Центром контролю та обліку теплоспоживання КП «Харківські теплові мережі». Вимоги припису виконані відповідачем не були. 18.11.2021 представником КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкту № 177/2014, згідно якого встановлено: нежитлове приміщення знаходиться у тепловому конторі житлового будинку з загальними внутришньобудинковими комунікаціями. Система опалення нежитлового приміщення є єдиною та неподільною з внутрішньо будинковою системою опалення житлового будинку. Через нежитлове приміщення проходять ізольовані вертикально розташовані трубопроводи внутрішньобудинковою системою опалення. Гаряче водопостачання: відсутній трубопровід, що підводиться до житлового будинку. Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії здійснюється згідно їх показань, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно теплових навантажень, а між власниками житла пропорційно площам квартир. Відповідно до вимог вказаного нормативу, КП «Харківські теплові мережі» у червні 2022 провели нарахування безпідставно спожитої теплової енергії по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.10.2021 по 30.11.2021 у розмірі 6\~893, 26 грн. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнано окремим тепловим вводом, КП «Харківські теплові мережі» не мають технічної можливості здійснити їх відключення. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів 2021-2023. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та прикінці опалювального сезону до житлових будівель в цілому. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку. Користування тепловою енергією по договору в період з 01.12.2021 по 31.03.2023 по о/рахунку 17721-9206 ФО [PERSON] . З 01.12.2021 по нежитловому приміщенню за адресою: [ADDRESS] з фізичною особою [PERSON] укладений індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Станом на 31.03.2023 заборгованість за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії складає 178\~960, 00 грн, яка утворилась за період з 01.10.2021 по 31.03.2023. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмір, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладання індивідуальних договорів, якщо рішенням органів місцевого самоврядування не зазначене інше.ї Відповідачу направлялися рахунку-фактури за абонентську плату. Станом на 31.03.2023 абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 265,90 грн, яка утворилась за період з 01.12.2021 по 31.03.2023. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 178\~960, 00 грн, з яких: 171\~800,84 грн вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором; 265,90 грн абонентська плата; 6\~893, 26 грн вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору. Відповідачем [PERSON] подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, посилаючись на те, що в період з 08.06.2004 по теперішній час у приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відсутні будь-які пристрої, установки, інше обладнання, яке підпадає під категорії тепловикористальних, теплоспоживчих, про що позивач обізнаний, оскільки 18.11.2021 було здійснено обстеження його приміщення. Таким чином, відповідач не є споживачем теплової енергії та не має правовідносини з позивачем у розумінні вищезазначених нормативно-правових актів. У своїй позовній заяві, позивач надає відомості про обстеження його приміщення, яке відбулося 18.11.2021, в якому зазначено «Система опалення нежитлового будинку є єдиною та неподільною з внутрішньобудинковою системою опалення житлового будинку. Через нежитлове приміщення проходять ізольовані вертикальні трубопроводи внутрішньо будинкової системи опалення. Гаряче водопостачання: відсутній трубопровід, що підводяться до житлового будинку». Позивач стверджує, що укладення зазначеного договору відбулось у відповідності до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», при цьому, посилання позивача на Постанови КМУ, методиками розподілу, наказами Міністерства не варті уваги, оскільки, у відповідності до принципів верховенства права всі зазначені акти є підзаконними. Позивач стверджує, що укладений публічний договір між позивачем та відповідачем розміщений на офіційному сайті позивача. Дійсно, на вказаному сайті розміщений проект/зразок індивідуального договору про надання послуги з постачання теплої енергії від 31.10.2021 з додатками у вигляді заяви-приєднання, підписаний в односторонньому порядку тільки позивачем. Вважає, о позивачем порушено вимоги ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», оскільки, відповідності до вимог зазначеної норми,- «У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання». Таким чином, позивач, не вчинив ніяких дій щодо укладання публічного договору із власниками багатоквартирного будинку де знаходиться належне відповідачу нежитлове приміщення та вважає таким договір до теперішнього часу неукладений та відсутній. Вивчивши позовну заяву та додані до неї позивачем копії документів, відповідач дійшов висновку, що викладені факти, додані копії документів не є даними, на підставі яких встановлені обставини, що обґрунтовують та підтверджують позовні вимоги позивача і які мають істотне значення для вирішення справи, в зв`язку з чим просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. У судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксацій технічними засобами, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат Лебединська І.С. в судове засідання надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечує. На підставі статей 211, 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.07.2004 реєстраційний № 6701410, на підставі договору купівлі-продажу № 1-1184 від 08.06.2004 на праві приватної власності у 7/100 частинах, належить нежитлове приміщення загальною площею 113,6 м2 у житловому будинку [ADDRESS] . 18.11.2021 представником КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкту № 177/2014, згідно якого встановлено: нежитлове приміщення знаходиться у тепловому конторі житлового будинку з загальними внутришньобудинковими комунікаціями. Система опалення нежитлового приміщення є єдиною та неподільною з внутрішньо будинковою системою опалення житлового будинку. Через нежитлове приміщення проходять ізольовані вертикально розташовані трубопроводи внутрішньобудинковою системою опалення. Гаряче водопостачання: відсутній трубопровід, що підводиться до житлового будинку. Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії здійснюється згідно їх показань, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно теплових навантажень, а між власниками житла пропорційно площам квартир. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно положення п. 20 ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 тепловикористальна установка - комплекс обладнання (пристроїв), що використовує теплову енергію (теплоносій) для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних або комунально-побутових потреб. Відповідно п.\~30\~ст.1\~ЗУ «Про\~теплопостачання» №\~2633-ІV\~від 02.06.2005 споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Згідно п. 8 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору. Відповідно п. 9 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно п. 11 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» тепловикористальне обладнання - комплекс пристроїв, які використовують теплову енергію для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і технологічних потреб. Частиною 5 ст. 13 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно акту від 11.10.2005 складеного начальником теплового району № 1 Дергачівського ПКХ Корсакович В.П., в присутності ФОП [PERSON] : в приміщенні 113 м2 за адресою: [ADDRESS] - теплоносій не подається у зв`язку з відключенням системи опалення даного приміщення від внутрішньо будинкової системи будівлі. Опалювані прилади демонтовані, магістральні трубопроводи відсутні, стояки у кількості 5 штук заізольовані. Згідно з декларацією відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки №3 від 28.01.2015. Згідно акту обстеження від 08.08.2023 складеного комісією, а саме в складі інженера КП «СЖЕГ» Керемет В., начальника дільниці Гусєва М., інженера Іваніна В., представника КП «ХТМ» майстра дільниці № 2, Т/Р № 5 Никитенко В. було проведено обстеження нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] з якого вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] , здано в експлуатацію в 1957 році, 3 поверховий, 15 кв, стіни силікатна цегли, обладнаний центральним опаленням, холодним водопостачанням, водовідведенням. При обстежені встановлено: на першому поверсі житлового будинку знаходяться нежитлові приміщення (магазин). Одне з яких належить приватному підприємцю [PERSON] . В приміщенні проходять транзитом 5 стояків центрального опалення на верхні поверхи, які ізольовані ізоляційними матеріалами, прилади опалення відсутні. Висновок: вказане вище, нежитлове приміщення не обігрівається від системи центрального опалення будинку. Згідно приписів п. 1 р. ІІ Методики № 315 (в реакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для приміщень з індивідуальним опаленням та неопалюваних приміщень здійснюється розподіл теплової енергії, що надходять у ці приміщення від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, о прокладені у цих приміщеннях, відповідно до п. 4 р. V Методики. У відповідності до п. 4 розділу V Методики № 315 (у відповідній редакції від 22.11.2018) Обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки неізольованого транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення (Qопінд.ф.с), визначається розрахунково або за результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення. За відсутності результатів енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем приміщення, при недопущенні виконавця комунальної послуги або виконавця розподілу до такого приміщення або перешкоджанні їм у доступі до нього для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводу(ів) обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення (Qопінд.ф.с), розраховується за формулою. Таким чином, з аналізу вищенаведених норм слідує, що через приміщення з індивідуальним опаленням можуть проходити ділянки неізольованих транзитних трубопроводів, у тому числі частини стояків, або обладнання внутрішньо будинкової системи опалення: нежитлове приміщення може вважатися відключеним від системи центрального опалення поза залежністю від того, чи залишаються в тому приміщенні транзитні труби. Однак останні мають бути за ізольовані. В іншому випадку споживач зобов`язаний сплачувати теплопостачальній організації за обсяг теплової енергії, який надходить від ділянок неізольованих транзитних трубопроводів до приміщення з індивідуальним опаленням, а розрахунок обсягу такої теплової енергії має бути виконано теплопостачальною організацією у відповідності до вимог п. 4 розділу V Методики № 315. І саме на позивача покладено обов`язок обстеження інженерних систем приміщення для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводів(ів). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що теплова енергія, що надійшла до будинку [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 та була зафіксована будинковим вузлом комерційного обліку, була розподілена між приміщеннями будинку, підключеними до центральної системи опалення. Відповідачу ця кількість теплової енергії не була розподілена, оскільки відповідач від`єднаний від системи центрального опалення, а транзитні трубопроводи, що проходять через його приміщення є заізольовані. Згідно з ч. 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачено також і в п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. До матеріалів справи позивачем не було надано розрахунок за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198, п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Згідно з п. 12 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнане квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму)квартири, не враховуючи витрат теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. При цьому,позивачем не надано детальний помісячний розрахунок як визначалась вартість спожитої теплової енергії. Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює здійснити перевірку наданого розрахунку заборгованості. В позовній заяві позивач вказує, що розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитловим приміщенням, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням. Наданий суду розрахунок теплового навантаження на опалення від 11.04.2019, згідно з яким він виконаний згідно КТМ 204 України 244-94. У спірному житловому будинку встановлений загальнобудинковий прилад обліку. Окремий прилад обліку в спірному нежитловому приміщенні відсутній. Таким чином КТМ 204 України 244-94 може застосовуватися для розрахунку теплового навантаження лише окремої житлової або громадської будівлі (споруди) і не може застосовуватися для визначення теплового навантаження окремо для приміщення, яке немає окремої від будинку системи опалення і є складовою частиною будинку. Розрахунок теплового навантаження на опалення від 11.04.2019 виконаний позивачем без посилання на первинну технологічну документацію (проектів споруд, технологічних регламентів та інструкцій), а також паспортні дані технологічного та енергетичного обладнання. Факт постачання позивачем теплової енергії до спірних нежитлових приміщень не підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів. Надані позивачем акти обстеження системи теплоспоживання об`єкта та акти підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії були складеними без участі [PERSON] . Вказані акти відповідач не підписував, від підпису не відмовлявся. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed