Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Прохоров О. О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 210/1084/23, в якій просив суд стягнути з відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача судові витрати у розмірі 10 000,00 грн. Заява направлена на адресу суду «Новою Поштою» 19.09.2023року, про що свідчить відповідний штрих код на поштовому конверті. В обґрунтування заяви, представник позивача зазначає, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів. В позовній заяві наведено попередній орієнтований розрахунок витрат, який складає1073,60 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Надання правничої допомоги у даній справі здійснювалося адвокатським бюро «Олександра Прохорова» на підставі Договору №02/23 від 15 лютого 2023 року, укладеного між адвокатським бюро та позивачем [PERSON] . Згідно з Додатковою угодою №1 від 15 лютого 2023 року до Договору №02/23, сторони погодили, що гонорар (плата) за надання послуг, передбачених цією угодою становить фіксований розмір 10 000,00 грн., які позивач має сплатити протягом 30 днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського бюро. Позивачем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг із адвокатським бюро від 18 вересня 2023 року. Крім того, в позовній заяві позивачем було заявлено про наступне подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено 29 серпня 2023 року, проте копію представником позивача отримано в приміщенні суду 14 вересня 2023 року. Позивач просить суд поновити строк на подання заяви на відшкодування судових витрат. Сторони при розгляді справи присутніми не були. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 31 жовтня 2022 року у справі № 236/3503/20-ц (провадження № 61-19531св21). Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження № 61-9163св22) зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може\~виступати самостійною\~підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Встановлено, що в позовній заяві п. 52 представником позивача зазначено, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що підтверджується матеріалами справи (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу було подано з порушення строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку представником позивача зазначено те, що рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року ним отримано лише 14 вересня 2023 року, що дійсно підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.109). Суд визнає зазначену причину пропуску строку на подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу поважною, а тому цей строк підлягає поновленню. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано до суду договір про надання правової допомоги № 03/23 від 15 лютого 2023 року, укладений між адвокатським бюро «Олександра Прохорова», в особі керуючого бюро адвоката Прохорова Олександра Олександровича та [PERSON] . Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору №03/23 про надання правової допомоги від 15.02.2023 року за яким Адвокат зобов`язався здійснити представництво Клієнта по цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів (п.1. Договору). Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №1 до Договору №03/23, вартість послуг Адвоката, що надаються у відповідності з цим Договором, складає 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Замовник оплачує надані виконавцем послуги протягом 30 днів з моменту підписання Акту приймання передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на рахунковий рахунок виконавця (п.3 Додаткової угоди) За Актом наданих послуг до Договору №02/23 від 15 лютого 2023р. від 18.08.2023 Адвокатом була надана професійна правнича допомога [PERSON] , яка включала в себе: захист та представництво інтересів клієнта у справі 210/1084/23 на загальну суму 10 000,00 грн. 29 серпня 2023 року судом ухвалено рішення по цивільній справі № 210/1084/23 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів. Позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі (а.с.102-107). За правилами статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Отже, суд бере до уваги, що представником позивача при подачі до суду позовної заяви подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що забезпечило можливість позивача належним чином підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат. Наданий до суду договір про надання правової допомоги № 03/23 від 15.02.2023р., Додаткова угода №1 до Договору №03/23 від 15.02.2023р. і Акта №1 надання послуг, які містять достатньо деталізований і описаний вид та розмір наданих послуг з посиланням на конкретну судову справу і, на думку суду, є достатніми доказами, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат позивача. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Аналогічна позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №640/24023/21, відповідно до якої «відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами». Представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву просив суд у разі задоволення позовних вимог, зменшити заявлений розмір витрат на професійну правову допомогу, посилаючись на те, що справа є незначнї складності , а заявлені витрати є неспівмірними з ціною позову. Суд погоджується з твердженнями сторони відповідача про те, що заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу, не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, та не відповідають критеріям розумності та пропорційності. Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу є обґрунтованим. Суд враховує, що справа розглядається за правилами спрощенного позовного провадження без виклику сторін, справа є малозначною, та не викликає особливої складності. Долучений до матеріалів справи акт № 1 наданих послуг до договору 02/23 від 15.022023 року , підписаний між позивачем та його представником 18.09.2023 року не містить конкретного переліку виконаних адвокатом робіт, та кількості часу, який витрачений на аналіз обставин справи, збір матеріалів, підготовку позовної заяви, клопотань тощо. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи заперечення відповідача, витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню із відповідача на користь позивача [PERSON] , а саме в розмірі 5000,00 (п"ять тисяч грн..), що відповідає обсягу наданих адвокатом послуг згідно з представлених доказів виконаних робіт. Тому заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial