Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо Іллі Вікторовича (далі - АТ «МРБ») про стягнення нарахованих, але не виплачених заробітної плати та компенсації, при звільненні. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в період з 06.10.2009 по 30.05.2022 вона перебувала в трудових відносинах з АТ «МРБ», який є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», Закритого акціонерного товариства «Банк НРБ», Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк НРБ -Україна». 25.02.2022 Правління Національного банку України прийняло рішення №91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МРБ», відповідно до якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №131 від 25.02.2022 «Про початок процедури ліквідації АТ «МРБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та делеговано повноваження ліквідатора Луньо Іллі Вікторовичу. Рішення про зміни в організації виробництва - скорочення штату у зв`язку з ліквідацією, було затверджено наказом Луньо І.В. №47/л від 15.03.2022 «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР «БАНК». В той самий час її було попереджено про наступне звільнення з посади в зв`язку з ліквідацією АТ «МРБ». При звільненні відповідач не провів з нею повний розрахунок по заробітній платі, а також не виплатив компенсацію при звільненні у зв`язку зі скороченням. Основи системи оплати праці працівників АТ «МРБ» врегульовані Положенням про оплату праці працівників АТ «СБЕРБАНК», затвердженого правлінням банку 27.01.2021, протокол №6. Про нові або зміну діючих умов праці в бік погіршення банк повинен був повідомити працівників не пізніш, як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно витягу зі штатного розпису станом на 31.01.2022 їй нараховувався посадовий оклад в розмірі 96000 грн., винагороду в розмірі 24000 грн., що становить 120000 грн. з податками. Вона працювала в АТ «МРБ» з 06.10.2009 по 30.05.2022 та обіймала посаду керівника центру корпоративного бізнесу АТ «МРБ». Відповідно до ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Чинною на даний час редакцією Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України здійснюється не пізніше як до запровадження таких умов. Водночас, Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» вступив в силу 24.03.2022, тобто вже після видання роботодавцем наказу № 47/л від 15.03.2022 «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МРБ» та попередження про її звільнення, а редакція частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якою визначено інший строк попередження про зміни умов оплати праці, ніж передбачений статтею 103 Кодексом законів про працю України, прийнята Верховною Радою України 01.07.2022, а набрала чинності 19.07.2022, тобто після її звільнення, і не може бути застосована до періоду її роботи у відповідача. При цьому, зміни до ст. 103 КЗпП України не внесені, редакція статті, якою передбачено попередження про зміну умов оплати праці за 2 місяці є чинною. Відповідач її не повідомляв про зміну діючих умов оплати праці, а тому відсутні підстави для виплати їй заробітної плати у зменшеному розмірі, починаючи 06.10.2009 і до її звільнення. З відповідача підлягає стягненню не виплачена частина заробітної плати за березень-травень 2022 року в розмірі 72000 грн. При звільненні їй не була виплачена компенсація (компенсаційна виплата) в розмірі 10 заробітних плат, виплата якої передбачена рішенням засідання Правління АТ «МРБ» (протокол №21 від 16.02.2022). Вона була звільнена відповідно до наказу АТ «МР БАНК» №148/лк від 05.05.2022 в зв`язку з ліквідацією підприємства згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому їй повинні були виплатити 1200000 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь суму невиплаченої заробітної плати за березень-травень 2022 року в розмірі 72000 грн. та компенсацію при звільненні в розмірі 1200000 грн., допустити негайне виконання рішення. 07.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 07.04.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що з моменту прийняття рішення про ліквідацію та призначенні уповноважено особи Фонду, останній набув всіх повноважень, передбачених Законом, в том числі стосовно видання організаційно-розпорядчих документів Банку, оцінки робот персоналу, прийняття рішень щодо змін в роботі Банку та з кадрових питань, зокрема змін умов праці, встановлення простою та вивільнення працівників, тощо. 29.03.2022 на адресу працівників Банку було направлено наказ №80/л від 25.03.2022 «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсації виплат», яким було скасовано виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних компенсаційних виплат, всі попередні накази про встановлення додаткової заробітної плати інших заохочувальних та компенсаційних виплат втратили чинність. Наказ від 25.03.2022 №80/л було прийнято уповноваженою особою Фонду на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Наказом від 25.03.2022 №80/л змінювались умови оплати праці, а саме скасована додаткова заробітна плата у вигляді винагороди в розмірі 20% від посадового окладу для всіх без виключення працівників банку та передбачено, що в разі отримання письмової відмови працівника від продовження роботи в нових умовах праці вживаються заходи стосовно припинення трудового договору на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України. Твердження позивача, що про такі зміни її необхідно було попередити за 2 місяці, як того вимагає КЗпП України, є помилковими, оскільки нею не беруться до уваги норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якими таке попередження на час дії військового стану не вимагається. Прикінцевими положеннями Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що Главу XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України (Відомості Верховної Ради УРСР, 1971 р., до № 50, ст. 375) доповнено пунктом 2 такого змісту: "2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Враховуючи зазначені норми Закону про скасування додаткової заробітної плати та про зміна розміру посадового окладу банком в даному випадку були цілком правомірні. Враховуючи те, що всі повноваження членів правління Банку були припиненні 25.02.2022 в силу Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а повноваження органів управління перейшли до спеціально уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Ліквідатора), то цілком правомірно, в силу наданих йому повноважень ліквідатор прийняв рішення про скасування додаткової винагороди. Дане право ліквідатора узгоджується із нормами Положення про вивід неплатоспроможного банку з ринку. Крім цього, слід зазначити, що наказом від 25.03.2022 №80/л була скасована саме додаткова заробітна плата, яка відповідно до Положення про оплату праці в АТ «СБЕРБАНК», є за правовою природою винагородою - заохоченням працівника сумлінно та якісно виконувати доручену йому роботу та досягати загального результату статурної діяльності. В даному випадку банк припинив свою діяльність як банківська установа з дня відкликання ліцензії, технологічний цикл було завершено, жодна мета статутної діяльності банку вже не досягається, прибуток відсутній, банківська діяльність не ведеться, отже відсутні правові підстави для виплати будь-яких заохочень. Протокол № 21 від 16.02.2022 про виплату позивачу компенсаційної виплати в розмірі 10 заробітних плат у випадку звільнення за ініціативою банку у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, скорочення чисельності або штату працівників, був прийнятий у відношенні лише 21 працівника банку, в тому числі і позивача. Наказом від 01.04.2022 №2/лк ліквідатором банку протокол №21 від 16.02.2022 був скасований. Крім того, позивач обрала неналежний спосіб захисту права у вигляді звернення до суду з позовом до АТ «МРБ», який перебуває в стадії ліквідації, оскільки законодавством передбачений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів шляхом звернення з відповідними вимогами до ліквідаційної комісії в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є самостійною підставою для відмови в позові. Представник позивача адвокат Оселедець Т.В. підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача Очеретний М.І. заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 06.10.2009 по 30.05.2022 перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 26.05.2021 позивач була переведена на посаду керівника центру корпоративного бізнесу, з якої її було звільнено 30.05.2022 у зв`язку з ліквідацією банку на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки серії [NUMBER] . Згідно з витягом зі штатного розкладу АТ «МРБ» розмір посадового окладу та винагороди керівника центру корпоративного бізнесу становив 96000 грн. та 24000 грн, відповідно. 16.02.2021 протоколом №21 Правління АТ «МРБ» прийняло рішення про виплату працівникам банку, зазначеним в додатку №1 до цього протоколу, компенсації в розмірі 10 заробітних плат (для розрахунку береться заробітна плата, встановлена працівнику на дату такої виплати) при їх звільненні, зокрема, у випадку звільнення за ініціативою банку у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, скорочення чисельності або штату працівників. Пунктами 3.2.2.1, 3.3.3.1. Положення про оплату праці працівників АТ «Сбербанк» встановлено, що додатково до заробітної плати виплачується винагорода, максимальний розмір якої визначається у відсотках і становить 20% від затвердженої суми, що вказана в підписаній пропозиції про роботу/Службовій записці керівника відповідного підрозділу. Встановлення розміру оплати праці (розміру посадового окладу та АГОРОДИ) потенційним працівникам Банку здійснюється на підставі Пропозиції про ту, оформленої за формою згідно з Додатком №1 до цього Положення та підписаної Головою Правління/Членом Правління Банку (або уповноваженою особою) згідно з закріпленими повноваженнями щодо координації роботи структурних підрозділів Банку. 25.02.2022 Національним банком України було прийнято рішення №91-рш/БТ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МРБ». На підставі зазначеного рішення Національного банку України від 25.02.2022 №91-рш/БТ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про початок процедури ліквідації АТ «МРБ». 11.03.2022 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. було видано наказ №2/лк, яким скасовано в АТ «МРБ» дію всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати. Наказ введено в дію з моменту його підписання. 15.03.2022 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. було видано наказ №47/л про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МРБ». 25.03.2022 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. було видано наказ №80/л, яким скасовано в АТ «МРБ» виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі доплат, надбавок, винагород та інше. 05.05.2022 [PERSON] було звільнено з посади керівника центру корпоративного бізнесу АТ «МРБ» з 30.05.2022 в зв`язку з ліквідацією підприємства п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Частиною 3 ст. 32 КЗпП України встановлено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Пунктом 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Частиною 2, 4-6, 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Пунктом 2 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку у другу чергу погашаються за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації. Оскільки на даний час в АТ«МРБ» здійснюється процедура ліквідації банку, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України. Враховуючи, що в АТ «МРБ» була введена процедура ліквідації, уповноважена особа Фонду у частині реалізації своїх повноважень щодо банку, до якого застосовано тимчасову адміністрацію, виконує повноваження органу управління останнього, оскільки після призначення тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження. Позивач у цій справі обрала спосіб захисту порушеного права у вигляді звернення до суду із позовом про стягнення нарахованих, але не виплачених заробітної плати та компенсації при звільненні до відповідача, який перебуває в стані припинення. Суд вважає, заявлені вимоги необґрунтованими, оскільки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. 11.03.2022 було видано наказ №2/лк, яким скасовано в АТ «МРБ» дію всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати (наказ введено в дію з моменту його підписання) та 25.03.2022 наказ №80/л, яким скасовано в АТ «МРБ» виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі доплат, надбавок, винагород та інше. Зазначені накази були надіслані позивачу для ознайомлення засобами корпоративної електронної пошти. Позивач заявила вимоги про стягнення на її користь винагороди в розмірі 24000 грн. за березень, квітень та травень 2022 року, що загалом становить 72000 грн., а також компенсації при звільненні в розмірі 1200000 грн. Суд зауважує, що внутрішні нормативні документи АТ «МРБ», якими встановлювались порядок та розміри зазначених заохочувальних та компенсаційних виплат, були скасовані наказами уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В., який виконує повноваження органу управління відповідача, щодо якого розпочата процедура ліквідації. При цьому у відповідача не було обов`язку повідомляти позивачку про зміну умов оплати праці в бік погіршення за два місці до їх запровадження, оскільки п. 2 Прикінцевих положень КЗпП України визначено особливості застосування Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та визначено, що встановлені цим Законом обмеження та особливості організації трудових відносин діють під час дії воєнного стану. Зазначене спростовує доводи позивача, якими вона обґрунтовувала заявлені вимоги і свідчить про їх не змістовність. Крім того, суд повторно зауважує, що в АТ «МРБ» в лютому 2022 року була введена процедура ліквідації. Оскільки позивач має вимоги про виплату їй заробітної плати та компенсаційних виплат при звільненні, тобто вимоги, які стосуються порушення її трудових прав, то вона повинна була направити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію вимогу про виплату цих сум та про включення її до реєстру вимог кредиторів, які задовольняються в порядку черговості, відповідно до реєстру акцептованих вимог. Зазначене свідчить про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, про що зазначив відповідач у відзиві, доводи якого суд вважає такими, що заслуговують на увагу. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed