Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Сторони уклали шлюб 14.07.2007 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - син, [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду їх сім`ї послужило те, що у сторін по справі різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Все це призвело до того, що позивач втратила до відповідача почуття розуміння, поваги та любові, спільного господарства сторони не ведуть, примирення між ними неможливе, вони стали чужими людьми, тому шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що з відповідачем перебувають в неприязних відносинах. Примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши, дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.2012 року у виконавчому комітеті Йосиповицької сільської ради Стрийського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 8. Сторони протягом тривалого часу конфліктують, сімейним життям не живуть, примирення між ними не відбулося. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який позов про розірвання шлюбу не визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі, котрі складаються у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру у розмірі 1073 грн. 60 коп., слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та з приводу задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, слід покласти на відповідача [PERSON] ..

Outcome: approved