Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У серпні 2023 року представник ФОП [PERSON] адвокат Крапля А.С. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказано, що 22.08.2019 між товариством з додатковою відповідальністю «Страховка компанія «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/1768417, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] . 15.04.2020 в місті Києві по вулиці Василя Порика, 17-Б, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Sitroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постановами Подільського районного суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №758/4985/20 та від 07.05.2020 у справі № 758/4773/20, водія автомобіля «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно умовам Полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1768417, на підставі страхового акту № 20.1768417-2789 від 13.07.2020, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Sitroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] складає 49 743,25 грн, власнику якого, відповідно до умов договору страхування, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало вказано суму. 08.06.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Траст Ассістанс» укладено Договір № 2 ТАУ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ТОВ «СК «Траст Ассістанс». 18.07.2022 між ТОВ «СК «Траст Ассістанс» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 1807 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло від ТОВ «СК «Траст Ассістанс» до ФОП [PERSON] . Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти у розмірі 49 743,25 грн та витрати на правничу допомогу - 3 000,00 грн. Ухвалою суду від 01.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами направлялися рекомендованим листом за останнім відомим місцем проживання, який повернувся до суду з відміткою «адресат відмовився». Відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.08.2019 між товариством з додатковою відповідальністю «Страховка компанія «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/1768417, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] . 15.04.2020 в місті Києві по вулиці Василя Порика, 17-Б, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Sitroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постановами Подільського районного суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №758/4985/20 та від 07.05.2020 у справі № 758/4773/20, водія автомобіля «ВАЗ 217030» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. У відповідності до ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало вартість за пошкоджений транспортний засіб «Sitroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , на підтвердження чого надано платіжні доручення № 16097 від 11.09.2020, № 16235 від 14.09.2020, № 16358 від 15.09.2020, № 16438 від 16.09.2020 та № 16545 від 17.09.2020. 08.06.2021 між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Траст Ассістанс» укладено Договір № 2 ТАУ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ТОВ «СК «Траст Ассістанс». 18.07.2022 між ТОВ «СК «Траст Ассістанс» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 1807 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло від ТОВ «СК «Траст Ассістанс» до ФОП [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Стаття 27 Закону України «Про страхування» регламентує, що страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, судом встановлено, що [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.07.2020 об 07 год. 25 хв. по вулиці Василя Порика, 17-Б в місті Києві, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07.05.2020. Із урахуванням встановлених вище обставин справи, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема пункту 38.1, підпункту 38.1.1, а тому з відповідача на користь позивача підлягає виплата в якості виплати страхового відшкодування в розмірі 49 743,25 грн. Таким чином аналізуючи встановлені обставини справи, суд вважає що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. З огляду на наведене, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії договору № 3 про надання правової допомоги від 18.07.2022, акту приймання-передачі наданих послуг та квитанції від 27.06.2023 на суму 3 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг для розгляду справи у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved