Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] . Позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 29.09.2016 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Після розлучення діти залишилися проживати з нею. Спір з питання проживання дітей між нею та відповідачем не виникав. Вона з дітьми була зареєстрована в квартирі її батька за адресою [ADDRESS] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2021 року її з дітьми визнано такими, що втратили право користування квартирою в м. Дрогобич, де вони були зареєстровані. 31.05.2022 року вона придбала житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , де вона проживає з дітьми. Однак, без згоди відповідача, вона не має змоги зареєструвати у вказаному житловому будинку дітей, оскільки ні місця реєстрації, ні місця проживання колишнього чоловіка їй не відомо. Вони не спілкуються та не підтримують стосунків, відтак позбавлена можливості зареєструвати дітей за своїм місцем реєстрації та їх проживання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позовній заяві, просить їх задоволити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Представник третьої особи Відділу служби у справах дітей виконкому Дрогобицької міської ради судове засідання не з`явився. До матеріалів справи надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Стосовно позовних вимог покладаються на думку суду , при винесенні рішення просять врахувати інтереси дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Стрийської міської ради Кухар З. Р., з приводу заявлених позовних вимог не заперечує просить їх задоволити До справи додали висновок про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька. Заслухавши думку, учасників процесу, оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача за захистом судом її порушених інтересів відносно реєстрації малолітніх дітей за адресою їх фактичного місця проживання. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, за приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. За вимогами ст. 13 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вільний вибір місця проживання обмежується щодо: осіб, які не досягли 14-річного віку. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію своїх малолітніх дітей за місцем фактичного проживання разом із матір`ю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 30.07.2021 року. Позивачка з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 29.09.2016 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.07.2009 року та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Після розлучення діти залишилися проживати з матір"ю [PERSON] , де і проживають на даний час за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд звертає увагу, що положеннями ст. 29 ЦК України дитині надається право вільно обирати місце свого проживання з досягненням 14 річного віку, а відповідно до положень ч.2 ст. 160 СК України згода дитини на визначення місця її проживання з`ясовується при досягненні дитиною десятирічного віку. Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Байт і Кеннеді проти Німеччини» (п.67) «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини» (п.45). Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, тому приходить до висновку, що саме рішення про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця проживання дитини, незалежно від стосунків батьків, а отже таке судове рішення буде ефективниим способом захисту прав дитини. Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , суперечить їх інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню. Також суд бере до уваги висновок служби у справах дітей Стриської міської Ради № 253 від 14.07.2023 року, згідно якого орган опіки та піклування вважає, що здійснення реєстрації місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька, є доцільним, оскільки відповідає інтересам дітей, які після розлучення батьків постійно проживають з матір"ю. Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе реєстрацію малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст.133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 1073.60 грн.

Outcome: approved