Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач у листопаді 2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Ухвалою від 17.01.2023 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області скасував заочне рішення суду від 09.11.2022 у даній справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 21.02.2023 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області залишив позов без розгляду. Вказана ухвала скасована постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.04.2023, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 12.05.2023 суд у рамках розгляду даної справи призначив судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Заявлений позов позивач обґрунтовував тим, що відповідно до Положення про Державне агенство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агенство меліорації та рибного господарства України (Держрибагенство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства. Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства в Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Держрибагенства, діє в його складі як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується, повноваження якого поширюються на Івано-Франківську область територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2021 у справі № 352/2008/20 щодо [PERSON] встановлено, що 25.09.2020 о 19 год 05 хв на ріці Дністер в с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області [PERSON] виловив три екземпляри риби виду вирезуб причорноморський, чим порушив п. 3.14 та 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, якими заборонено любительський лов риби вирезуб та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України. Вказаною постановою суду провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» розмір компенсації за один екземпляр риби вирезуб причорноморський становить 10000 грн. Згідно опису-оцінки від 25.09.2020 та довідки про розмір заподіяної шкоди від 28.09.2020 незаконним виловом риби [PERSON] завдав шкоду на суму 30000 грн. Враховуючи, що завдану шкоду за незаконний вилов риби відповідач не відшкодував, просив стягнути з відповідача на користь Єзупільської селищної ради 30000 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, та судові витрати. Представник позивача в поданій суду заяві просила справу розглянути у відсутності сторони, позов підтримала і просила його задоволити, просила стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 4954 грн, що складаються з 2270 грн судового збору за подання позову та 2684 грн судового збору за подання апеляції на ухвалу суду про залишення позову без розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, в поданому суду клопотанні частково визнав заявлений позов та просив зменшити розмір стягнення в порядку ч. 4 ст. 1193 ЦК України, враховуючи те, що він є пенсіонером за віком, інших доходів, крім пенсії, не має; проживає з дружиною, яка є особою з інвалідністю другої групи і отримує пенсію в розмірі 2760 грн, що недостатня для лікування дружини та забезпечення її життєвих потреб, тому дружина фактично перебуває на його утриманні. Просив також врахувати, що Єзупільська селищна рада, на користь якої проводиться стягнення шкоди, не заперечує щодо зменшення розміру шкоди, враховуючи його сімейний та матеріальний стан. Проти часткового задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином. Листом від 14.09.2023 селищний голова І. Лукашевич повідомив суд, що Єзупільська селищна рада не заперечує щодо зменшення розміру відшкодування завданої відповідачем шкоди. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що постановою від 12.01.2021, яка набрала законної сили 23.01.2021, Тисменицький районний суд Івано-Франківської області закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 90 КУпАП, щодо відповідача [PERSON] у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.10). Як вказано у постанові суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення 25.09.2020 о 19 год 05 хв відповідач на ріці Дністер в с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області виловив три екземпляри риби виду вирезуб причорноморський, який занесений до Червоної книги України, чим заподіяв шкоду в розмірі 30000 грн, порушив вимоги п. 3.14 та 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ». У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, до кола судових документів, обов`язкових для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій або бездіяльності особи, закон відносить також і постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, яка має преюдиційний характер щодо питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до засвідчених копій акту № 63 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів від 25.09.2020 (а.с.12 також зв. ст.) та опису-оцінки від 25.09.2020 (а.с.13), підписаних відповідачем, у нього вилучено три штуки вирезуба причорноморського вагою 0,195 кг вартістю 30000 грн у снулому стані (без ознак життєдіяльності). Згідно п. 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.199 за № 269/3562 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), заборонено вилов морських ссавців, риби та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України. Пунктом 4.10 вказаних Правил заборонено любительський вилов риби вирезуб та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» розмір компенсації за один екземпляр риби вирезуб причорноморський становить 10000 грн. Згідно довідки про розмір заподіяної шкоди від 28.09.2020 № 07-04/63 (а.с.14) розмір збитків, завданих внаслідок вилову відповідачем трьох екземплярів риби виду вирезуб причорноморський, яка занесена до Червоної книги України, складає 30000 грн. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні у: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. України (ч. 4 ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ»). Як передбачено у частинах четвертій і п`ятій ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Частиною першою ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як передбачено ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Вказані фонди утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, у тому числі за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. При цьому суд уважає за доцільне в рамках розгляду даної справи застосувати ч. 4 ст. 1193 ЦК України. У відповідності з вимогами вказаної норми суд може\~зменшити розмір\~відшкодування шкоди,\~завданої фізичною\~особою,\~залежно від\~її матеріального\~становища,\~крім випадків,\~коли шкоди\~завдано вчиненням\~кримінального правопорушення. Суд ураховує, що відповідач [PERSON] є пенсіонером, людиною похилого віку, інших доходів, крім пенсії, не має; він проживає з дружиною [PERSON] , яка є особою з інвалідністю другої групи довічно, та яка, отримуючи пенсію в розмірі 2760 грн, фактично перебуває на утриманні чоловіка з огляду на те, що така мала пенсія явно недостатня для її лікування і забезпечення необхідних життєвих потреб. Указані обставини підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.226-229). Суд також ураховує, що Єзупільська селищна рада, на користь якої проводиться стягнення шкоди, не заперечує щодо зменшення розміру відшкодування завданої відповідачем шкоди (а.с.221). З урахуванням вказаних обставин, з огляду на складне матеріальне становище відповідача, враховуючи, що останній завдав шкоди адміністративним правопорушенням, суд зменшує розмір відшкодування завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів шкоди та визначає до стягнення з відповідача у користь Єзупільської селищної ради за місцем заподіяння шкоди 15000 грн. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 4954 грн, що складаються з 2270 грн судового збору за подання позову (а.с.9) та 2684 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про залишення позову без розгляду (а.с.161). Суд зазначає, що на час складення повного судового рішення відповідач сплатив визначену до стягнення шкоду в розмірі 15000 грн та 4954 грн судових витрат, надавши суду відповідну квитанцію від 06.10.2023 (а.с.233), тобто повністю виконав судове рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 66 Конституції України, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)»,

Outcome: approved