Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

У червні 2023 до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 20.08.2016, справу розглядати без його участі, судові витрати залишає за собою. В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час шлюб носить формальний характер, вони не ведуть спільний побут, сімейно шлюбні відносини не підтримують протягом року, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 25.08.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 29.09.2023. 29.09.2023 позивач та відповідач звернулись через канцелярію суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав, а відповідач позов визнала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 20.08.2016 позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1005, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернувся у червні 2023, підтримав вимоги в заяві від 29.09.2023, відповідач позов визнає. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved