Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець, який діє в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, розташованого по вул. А.Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, звернувся в суд з позовом до [PERSON] , громадянина російської федерації, жителя [ADDRESS] , про конфіскацію у власність держави наступних земельних ділянок: земельної ділянки з кадастровим номером 2625685000:02:002:0013 площею 0,586 га, яка знаходиться за адресою: урочище «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельної ділянки з кадастровим номером 2625685000:02:002:0012 площею 0,293 га, яка знаходиться за адресою: урочище «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельної ділянки з кадастровим номером 2625685000:02:005:0057 площею 0,2472 га, яка знаходиться за адресою: урочище «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельної ділянки з кадастровим номером 2625685000:02:005:0031 площею 0,1253 га, яка знаходиться за адресою: урочище «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що є факт порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадянина російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужив їх. Також просив стягнути з відповідача на користь Івано-Франківської обласної прокуратури понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12078,0 грн. 01.08.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області в порядку забезпечення позову було накладено арешт на наступні земельні ділянки: земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:002:0013 площею 0,586 га, яка знаходиться в урочищі «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:002:0012 площею 0,293 га, яка знаходиться в урочищі «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:005:0057 площею 0,2472 га, яка знаходиться в урочищі «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області; земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:005:0031 площею 0,1253 га, яка знаходиться в урочищі «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області, та заборонено громадянину російської федерації [PERSON] змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цих земельних ділянок з іншими земельними ділянками. 01.08.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. 17.08.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 26.09.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Івано-Франківській обласній прокуратурі було повернуто надміру сплачений судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 7578,44 грн. Прокурор Гарасимик Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та пояснив, що відповідач [PERSON] , являється громадянином російської федерації. 06.10.2021 року на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки, проте він, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на вказані земельні ділянки не відчужив їх, тому є підстави для їх конфіскації у власність держави. Просив з цих підстав позов задовольнити. В судове засідання представник позивача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не з`явився, причин неявки суду не повідомив, надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд протокольно ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі, [PERSON] , є громадянином російської федерації, документований посвідкою на постійне проживання на території України серії та номер [NUMBER] , виданої УДМС України в Івано-Франківській області 30.06.2015 року, як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, що підтверджується відповіддю УДМС України в Івано-Франківській області № 60/5/2/2-185 від 01.03.2023 року (а.с. 22). Також, згідно відповіді УДМС України в Івано-Франківській області від 26.05.2023 року, [PERSON] (відповідач) паспортом громадянина України не документувався та інформація стосовно набуття/припинення громадянства України щодо [PERSON] (відповідач) в Управлінні відсутня (а.с. 24). Відповідно до копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.09.2020 року за [PERSON] значилось право власності на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,586 га, 0,2472 га, 0,293 га та 0,1253 га, які знаходяться на території Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 29-36). 06.10.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. було видано [PERSON] (відповідач) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.10.2021 року, зареєстроване за № 1549, згідно якого останній успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:002:0013 площею 0,586 га, яка знаходиться в урочищі «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 37). Також 06.10.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. було видано [PERSON] (відповідач) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.10.2021 року, зареєстроване за № 1550, згідно якого останній успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:005:0057 площею 0,2472 га, яка знаходиться в урочищі «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 38). Також 06.10.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. було видано [PERSON] (відповідач) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.10.2021 року, зареєстроване за № 1551, згідно якого останній успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:002:0012 площею 0,293 га, яка знаходиться в урочищі «Великий Осередок» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 130). Також 06.10.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. було видано [PERSON] (відповідач) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.10.2021 року, зареєстроване за № 1552, згідно якого останній успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625685000:02:005:0031 площею 0,1253 га, яка знаходиться в урочищі «Рудка» Тлумацької територіальної громади (Кутищенської сільської ради) Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 131). 06.10.2021 року за [PERSON] (відповідач), країна громадянства - російська федерація, було зареєстровано право власності на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325241698, № 325242353, № 325240068 та № 325242086 від 09.03.2023 року (а.с. 25-28). З копій листів Івано-Франківської обласної прокуратури № 15-949 від 29.11.2022 року та № 15-202 від 02.03.2023 року вбачається, що обласною прокуратурою опрацьовувалася інформація щодо перебування у приватній власності фізичних осіб - громадян іноземної держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, шляхом звернення до ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області з метою виявлення відповідних фактів та вжиття заходів щодо конфіскації таких земельних ділянок (а.с. 16, 18). 07.12.2022 року ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області повідомило обласну прокуратуру про відсутність випадків порушення вимог ст. 81 ЗК України щодо не відчуження протягом річного строку іноземними громадянами або особами без громадянства земель сільськогосподарського призначення набутих ними у власність в порядку спадкування (а.с. 17.) Проте листом ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 16.03.2023 року повідомило, що за результатами проведеного аналізу Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено випадки перебування у приватній власності фізичних осіб, які є громадянами іноземної держави 11 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в т.ч. земельних ділянок з кадастровими номерами: 2625685000:02:002:0013, 2625685000:02:005:0057, 2625685000:02:002:0012, 2625685000:02:005:0031. При цьому, ГУ Держгеокадастр в Івано-Франківській області повідомило про відсутність коштів на сплату судового збору з метою звернення до суду з позовами про конфіскацію земельних ділянок (а.с. 19-20). Також 16.03.2023 року Управління Служби безпеки України звернулось з листом до Івано-Франківської обласної прокуратури, в якому виклало факти перебування у власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які підлягають конфіскації, в т.ч. земельних ділянок, які належать [PERSON] (відповідач). У зв`язку з цим, Управління Служби безпеки України просило розглянути пропозицію щодо представництва прокуратурою інтересів громад Івано-Франківської області за викладеними фактами (а.с. 21). Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із частиною третьої статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із статтею 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач [PERSON] , порушив визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та як іноземний громадянин, не відчуживши їх упродовж року після набуття права власності, на теперішній час безперешкодно використовує спірні земельні ділянки на території України. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Івано-Франківській області (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземним громадянином [PERSON] , земельних ділянок, який не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України), та ця норма є імперативною і не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі ГУ Держгеокадастру у Івано-Франківській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки не відчужив їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду Івано-Франківською обласною прокуратурою було сплачено 10736,0 грн. за позовною вимогою майнового характеру, а також 1342,0 грн. судового збору у зв`язку з подачею заяви про забезпечення позову. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2023 року Івано-Франківській обласній прокуратурі повернуто надміру сплачений судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 7578,44 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь прокуратури 4499,56 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору, які складаються з судового збору за подання позову майнового характеру - 3157,56 грн. та за подання заяви про забезпечення позову - 1342,0 грн. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2023 року у даній справі, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельних ділянок та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірних земельних ділянок, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 81, 145 ЗК України, ст.ст. 16, 346, 354 ЦК України та

Outcome: approved