Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.06.2023 рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці частково задоволено позов. Позивачці [PERSON] надається правнича допомога Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» на підставі договору про надання юридичної (правничої) допомоги №67/22 від 02.05.2022 р.. Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору вартість послуг, що надаються Адвокатським об`єднанням становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» мінімальна заробітна плата становить 6700 грн., а відповідно година роботи адвоката становить 2680 грн. 00 коп. Відтак, позивачці [PERSON] , у зв`язку із розглядом цивільної справи №727/5751/22, надано правничу допомогу адвоката в межах 12 годин 30 хвилин, вартість якої складає 33500 (тридцять три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції, перелік яких зазначено в звіті-акті про надані послуги від 13.06.2023 р., який додається. При цьому, враховуючи невелику складність справи, 02 травня 2022 року між [PERSON] та АО «Поляк і партнери» укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №67/22 від 02.05.2022 р., якою визначено, що гонорар АО за надання правової допомоги у суді першої інстанції у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів визначається у фіксованому розмірі та становить 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. Пунктом 3 Договору передбачено, що визначений розмір винагороди за надання правової допомоги у виді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом даної справи до суду надається: - звіт (акт) про надані послуги відповідачу у зв`язку із розглядом справи №727/5751/22 від 13.06.2023 року (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом). - копія квитанції до прибуткового касового ордера №10/09/22 від «10» вересня 2022 року на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; - копія квитанції до прибуткового касового ордера №13/06/23 від «13» червня 2023 року на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; Вказані докази в своїй сукупності вказують на те, що позивачка [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи, станом на дату подання даного клопотання, в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача Поляк М. В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подано клопотання про слухання справи у його відсутність та надав суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому зазначив, що вважає заявлений позивачкою розмір витрат на правничу допомогу завищеним та неспівмірним із складністю справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Ознайомившись з доказами понесених витрат можна встановити наступне: 1.Копії квитанцій до прибуткового касового ордеру (№13/06/23 від 13.06.2023р та №10/09/22 від 10.09.2022) не можуть бути розглянуті в якості документального підтвердження витрат на правничу допомогу, оскільки дані квитанції підтверджують сплату позивачкою 20000,00 грн. готівкою в касу Адвокатського Об`єднання. Проте такий спосіб оплати послуг адвоката не передбачений Договором №67/22 про надання правничої допомоги від 02.05.2022. Зокрема, п.4.4. Договору встановлює єдиний спосіб оплати гонорару «шляхом перерахування відповідної суми на рахунок АО не пізніше 5-ти днів з моменту отримання звіту (акту наданих послуг)». Отже, належним та єдиним доказом факту оплати позивачкою послуг адвоката має бути платіжне доручення або банківська квитанція про перерахунок коштів на банківський рахунок АО. Позивачка такі документи суду не надала. 2.Звіт про надані послуги [PERSON] від 13.06.2023 не може бути прийнятий в якості доказів розрахунку наданих послуг через то, що фактично складений на підставі п.4.1.Договору про надання правничої допомоги (преамбула звіту). Станом на день складання даного розрахунку (звіту) 13.06.2023р. п.4.1. є виключеним з Договору на підставі наданої суду Додаткової Угоди №1 від 02.05.2023. Крім того, даний Звіт про надані послуги складений в порушення вимог п.4.3. Договору про надання правничої допомоги, оскільки не містить в собі вичерпний перелік інформації, який передбачений даним пунктом Договору. Зокрема, в Звіті про надані послуги не вказані «понесені фактичні витрати» (які не є тотожними «часу, витраченому на виконання»). 3.Суду надано неповну редакцію Договору №67/22 про надання правничої допомоги від 02.05.2022, оскільки договір містить в собі посилання на інші документи, зміст яких може мати суттєве значення для правильного визначення ціни договору та вартості послуг. Зокрема, в Договорі декілька разів є посилання на доручення (угоди) на надання правничої допомоги, які повинні бути складені в письмовій формі та можуть містити в собі інші розміри гонорару. Отже, фактично, жодний з наданих суду доказів, не можуть розглядатися в якості документального підтвердження витрат на правничу допомогу. А згідно з чинним законодавством, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Якщо припустити, що вищезгаданий Звіт про надані послуги [PERSON] від 13.06.2023 має юридичну силу і може вважатися документальним підтвердженням надання правової допомоги, то слід зазначити наступне. Судові витрати позивачки на оплату послуг правничої допомоги є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. В першу чергу, при визначенні розміру правничої допомоги необхідно враховувати той факт, що при подачі позовної заяви представником позивача було сформовано дві позовних вимоги (розірвання шлюбу та стягнення аліментів), які в подальшому були роз`єднані на два судових провадження. Таким чином, весь перелік видів правничої допомоги,. що вказаний у наданому суду Звіті про надані послуги [PERSON] від 13.06.2023, з датою виконання доручення до 31.08.2022 включно, який сумарно складає 7 годин 30 хвилин, містить в собі витрати часу на іншу судову справу. Враховуючи відсутність розрахунку, яку саме частину з витраченого часу було направлено для забезпечення правової допомоги в межах даного провадження, немає підстав та можливості взагалі брати до уваги дані пункти Звіту. В Звіті є багато видів правничої допомоги, які не відповідають дійсності та такі, які не мали ознак неминучості та необхідності. В звіт включені: -«12.06.2023р. участь у судових дебатах». Насправді в цей день судових дебатів не було. - «підготовка клопотання про призначення технічної експертизи. 00:30 год» - дане клопотання було відкликано адвокатом Позивачки. - «підготовка клопотання про витребування доказів. 00:30 год» - відмовлено судом. -двічі вказаний такий вид правничої допомоги як «підготовка (формування) аналітичних таблиць». Такий вид роботи є складовою частиною підготовки позовної заяви чи певного клопотання, а тому, витрачений на ці роботи час не можна враховувати поза часом на складання позовної заяви чи клопотання. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Отже, вражає, що судові витрати позивача на оплату послуг правничої допомоги є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Вважає співмірним із складністю справи та ціною позову розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень. Проте, відсутність юридичної сили наданих Позивачкою доказів документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат (стягнення витрат) у зв`язку з недоведеністю їх наявності. На підставі вищевикладеного, просив суд відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю їх наявності. У разі ухвалення рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн., з яких стягненню підлягають 1800,00 грн., пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог щодо стягнення з мене на користь позивачки аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу.\~Заяву про\~ухвалення додаткового\~рішення може\~бути подано\~до закінчення\~строку на\~виконання рішення.\~У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Згідно з договором про надання правової допомоги №67/22 від 02.05.2022 адвокатське об`єднання «Поляк і Партнери» взяло на себе зобов`язання надати юридичну (правову) допомогу клієнтові [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 4.1 договору, вартість послуг, що надаються Адвокатським об`єднанням становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді). Відповідно до п. 4.3 договору, підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги; час витрачений на виконання; понесені витрати. Відповідно до п. 4.4 договору, клієнт оплачує гонорар в національні валюті України гривні шляхом перерахування відповідної суми на рахунок АО не пізніше 5-ти днів з моменту отримання ним звіту (акту надання послуг). Згідно з звітом про надання послуги [PERSON] від 13.06.2023, вартість послуг відповідно до розрахунку у п. 4.1, і сума 33500,00 грн. сплачується 12 годин 30 хвилин, що дорівнює 33500,00 грн.. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №13/06/23 від 13.06.2023, прийнято від [PERSON] за договором №67/22 від 02.05.2022 суму 10000,00 грн. Одержувач АО «Поляк і Партнери». Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №10/09/23 від 10.09.2023, прийнято від [PERSON] за договором №67/22 від 02.05.2022 суму 10000,00 грн. Одержувач АО «Поляк і Партнери». Таким чином, всього витрачено 10 годин роботи 10000,00 грн. (10 год. 00 хв. * 1000 грн.). Згідно з додатковою угодою № 1 до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №67/22 від 02.05.2022: 1.Виключити з Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №263/22 від 14.12.2022, укладеного між [PERSON] та АО «Поляк та партнери» в особі керуючого Поляк М.В. пункт 4.1. 2.Доповнити Договір про надання юридичної (правничої) допомоги №263/22 від 14.12.2022, пунктом 4.10, виклавши в наступній редакції: «Гонорар АО за надання правової допомоги в суді першої інстанції за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини визнається у фіксованому розмірі та становить 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок». 3.Визначений розмір винагороди за надання правової допомоги у виді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. 4.Усі інші умови Договору залишаються без змін. 5.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №67/22 від 02.05.2022, укладеного між Адвокатським обєднанням «Поляк і партнери» та [PERSON] . Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов таких висновків: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року про справі №922/1964/21 відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 листопада 2020 року по справі № 638/7748/18. Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: «саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України,\~та зважаючи\~на відмову\~в задоволенні\~позовних вимог,\~виходячи з\~обсягу фактично\~наданих послуг,\~з урахуванням\~характеру виконаної\~адвокатом роботи\~та документально\~підтверджених належними доказами понесених витрат, суд уважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Outcome: approved