Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] була рідною бабою [PERSON] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, кадастровий номер 0524386600:01:002:0108 в с.Торків Тульчинського району. [PERSON] була рідною бабою заявниці по матері [PERSON] . В актовому записі про народження останньої матір`ю зазначено [PERSON] . 05.04.1949 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , однак актовий запис про реєстрацію даного шлюбу відсутній. Відсутність документального підтвердження зміни прізвища спадкодавця [PERSON] створює перешкоди у встановлені родинних відносин, у зв`язку з чим заявниця не може оформити спадкові права, тому звернулася до суду. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Заявник суду пояснила, що вона є внучкою [PERSON] , вони проживали разом та вона здійснювала за нею догляд. [INFO] її бабуся померла. Вона спадщину після її смерті прийняла. В покійної бабусі є дочка, її тітка, яка на спадщину не претендує та відмовилась від спадщини в на її користь. Просили заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] була рідною бабою [PERSON] , судові витрати залишити за заявницею. Представник заінтересованої особи - Шпиківської селищної ради в судове засідання не зявився. від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо заяви не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою заявниці та дочкою [PERSON] , яка після заміжжя змінила прізвище на « [PERSON] », а потім знову на « [PERSON] ». Мати заявниці [PERSON] , її сестра, вийшла заміж, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », постійно проживає в РФ. Зазначила, що від прийняття спадщини вона відмовилася на користь заявниці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знає заявницю і її покійну бабусю [PERSON] . Вони весь час проживали разом. Валентина, мати заявниці, була дочкою [PERSON] , вона проживає в Росії. Вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 15.04.1998 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, виданого Тиврівським райбюро ЗАГС Вінницької області, батьком [PERSON] записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.07. 1990 Тульчинським райвідділом ЗАГС, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 21.02.2022, [PERSON] померла [INFO] у віці 93 роки в м. Немирів Вінницької області (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Шпиківським р/б ЗАГС, батьком [PERSON] записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 14.03.2023 судом встановлено, що [PERSON] , згідно актового запису про шлюб змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28.02.2023 судом встановлено, що матір`ю [PERSON] записано [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з листа Тульчинського відділу ДРАЦС у Тульчинському району Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.06.2023 №308-28.24-35, наданого на запит адвоката Кугутюка О.В. щодо наявності актових записів про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) у 1949 році, згідно архівних даних Відділу та інформації наявної у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актові записи про державну реєстрацію шлюбу між особами вказаними у запиті, відсутні (а.с. 11). Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори №374/07-14 від 21.06.2023 [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] немає законних підстав у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12). Згідно довідки №81/16-17 від 07.03.2023, виданої виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] , 1928 р.н., дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №142616, виданого 28.02.2003, [PERSON] була власником земельної ділянки кадастровий номер 0524386600:01:002:0108, площею 2.7566 га, яка розташована на території Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16). З копії спадкової справи № 630/22, відкритої після смерті [PERSON] , встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 47). Також встановлено, що відповідно до копії заяви від 06.07.2022 [PERSON] відмовилася від від спадщини після смерті її матері [PERSON] , претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім`я онуки померлої [PERSON] не має (а.с. 49). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які є предметом розгляду регулюються п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." У п. 7 даної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на те, що в ході судового розгляду з досліджених письмових доказів, показів свідків, знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] , а саме що померла [INFO] [PERSON] була бабою [PERSON] по материнській лінії, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved