Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 18 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 14. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, актовий запис № 14. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, постійно виникали сімейні сварки на ґрунті побутових та життєвих стосунків . Також причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, зовсім протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та почуття поваги один до одного. В липні 2022 року вони остаточно посварились та припинили подружні відносини, дружина фактично стала проживати окремо, всі фізичні, побутові та духовні зв`язки між ними перервані. Спір про майно відсутній. Відповідачка надала до суду відзив, відповідно до змісту якого, категорично не згодна з підставами та обґрунтуванням причин розірвання шлюбу, на які посилається позивач, оскільки вони не відповідають дійсності. На підтвердження своєї позиції позивачем не надано жодного документу, жодного належного та допустимого доказу. Так, вона не згодна з тим що їх спільне життя з позивачем не склалося, конфліктів у них майже не було. Непорозуміння, які мали місце протягом подружнього життя, в основному відбувалися через втручання у їх життя матері позивача, тобто її свекрухи . Не згодна з тим, що вони припинили подружні відносини в липні 2022 року, оскілки, насправді проживали разом ще у березні 2023 року. Вважала, що за даних обставин позовні вимоги [PERSON] являються незаконними та необґрунтованими і у їх задоволенні має бути відмовлено у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Варченко О.П. в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, зазначив, що у строки, надані судом, сторони не примирились, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Векленко В.І. в судове засідання не з`явились, відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи за її з представником відсутності, проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що за час, наданий для примирення вони намагались примиритись з позивачем, у зв`язку з чим вважала, що їх стосунки себе не вичерпали та вона має намір і далі приймати заходи для збереження сім`ї. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідчого. Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 24 березня 2023 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 24 березня 2023 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 156 встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Ухвалою суду від 04 травня 2023 року провадження у справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення - один місяць. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року провадження у справі поновлено, оскільки подружжя за наданий судом термін не примирилось. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року провадження у справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам у справі повторно строку для примирення - один місяць. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року провадження у справі поновлено, оскільки подружжя за наданий судом термін не примирилось. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги той факт, що подружжя проживає окремо з липня 2022 року, сторони не ведуть спільний побут та не пов`язані спільним сімейним бюджетом, за двічі наданий судом строк сторони не примирились, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп., сплачений при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved