Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та [PERSON] 10.08.2007 укладено договір кредиту №839/3/27/38/7-360, згідно умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідачу 118000 доларів США кредиту, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування таким. Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконувала, у зв`язку із чим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.02.2009 з відповідача на користь позивача стягнуто 628989 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом. Станом на час звернення до суду рішення суду залишається не виконаним, відтак у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача на користь банка 3% річних від суми, що підлягає стягненню за рішенням суду від 25.02.2009 за період з 25.02.2009 по 28.04.2021, у розмірі 247951 грн. 90 коп. та судові витрати у справі. Ухвалою судді від 01.05.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 замінено позивача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на- Акціонере товариство «СЕНС БАНК». Представник АТ «Сенс Банк» у заяві від 15.08.2023 вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, просила у позові відмовити, окрім цього у відзиві від 08.05.2023 зазначила, що розмір 3% річних, а також період на який вони нараховані позивачем є помилковими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку із спливом строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяви, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Так, між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та [PERSON] 10.08.2007 укладено договір кредиту №839/3/27/38/7-360, згідно умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідачу 118000 доларів США кредиту, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування таким. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та видав позичальнику кредит. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором кредиту №839/3/27/38/7-360 не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 678989,63 грн. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.02.2009 з [PERSON] на користь позивача стягнуто 678989 грн. 63 коп. заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Із змісту позовної заяви, інших матеріалів справи убачається, що відповідач рішення Московського районного суду м.Харкова від 25.02.2009 не виконала, розмір 3% річних нарахованих на суму заборгованості у розмірі 247951 грн. 90 коп., яка підлягає стягненню згідно вищеозначеного рішення суду за період з 25.09.2009 по 28.04.2021. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) міститься висновок про те, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконання грошового зобов`язання. Так, у ч. 5 ст.\~11\~ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у ст.\~625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний на підставі ст.\~625\~ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, вимоги АТ «Сенс Банк» в частині застосування до спірних правовідносин положень ст.\~625\~ЦК України та відповідно стягнення з відповідача на користь Банку 3% річних нарахованих на суму заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з цим, відповідач просить про застосування строків позовної давності. Главою 19\~ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Зокрема, відповідно до ст. 256, ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 у справі №3-1522гс16 зазначив, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Стягнення інфляційних втрат та 3% річних можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Як убачається із матеріалів справи, позовну заяву про стягнення заборгованості позивачем надіслано засобами поштового зв`язку 11.05.2021. Із змісту позовної заяви убачається, що представник в інтересах АТ «Сенс Банк», просить про стягнення 3% річних нарахованих на суму заборгованості за період з 25.02.2009 по 28.04.2021. Таким чином, враховуючи те, що позов до суду подано 11.05.2021, до спірних правовідносин слід застосувати строки позовної давності та стягнути з відповідача на користь позивача АТ «Сенс Банк» 3% річних за період з 11.05.2018 по 28.04.2021, що складає 60439, 38 грн. При цьому розрахунок 3% річних слід проводити наступним чином: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Таким чином розмір 3% річних від суми заборгованості за період з 11.05.2018 по 28.04.2021 складає 60439 грн. 38 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 948 грн. 43 коп. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial