Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2021 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за №119843Га1в, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] . 20.03.2022 року о 12 годині 50 хвилин, в м. Києві по пр-ту. Повітрофлотський, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Subaru д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди (європротокол), [PERSON] вину визнав у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Страхувальник звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування в наслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт АRХ3327844. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 26074,70 грн. На виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду потерпілому внаслідок ДТП. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що досудова претензія залишена відповідачем без реагування, позивач просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «АРКС» завдані збитки у розмірі 26074,70 грн., заподіяні внаслідок ДТП, а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що ним було перераховано потерпілій особі кошти у сумі 7500,00 грн. На огляд транспортного засобу його запрошено не було. Вина його не встановлена. Вислухавши вступне слово, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 03.11.2021 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» за №1119843Га1в, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] .(а.с.9-16). 20.03.2022 року о 12 год. 50 хв. у м. Києві по пр-т. Повітрофлотський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] та автомобіля марки Subaru д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», згідно Договору страхування №1119843Га1в від 03.11.2021 року. Доводи відповідача про не встановлення його вини спростовано письмовими матеріалами справи, про що свідчить повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) оформленого сторонами без виклику співробітників поліції, де [PERSON] визнав вину у вчиненні ДТП (а.с. 8). Таким чином, винність дій [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною. З роздруківки з бази МТСБУ вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винного у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Subaru д.н.з. [NUMBER] застраховано не було. [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою № 1.003.22.0005166 від 20.03.2022 року про виплату страхового відшкодування. (а.с. 6). З Рахунку страхового відшкодування вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLA 200 CDI д.н.з. [NUMBER] , становить 26074,70 грн. (а.с.23). Згідно ремонтної калькуляції (а.с. 18) вартість ремонту становить 32593,97 грн. Відповідно до страхового акту АТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування») № ARX3201564 від 28.03.2022 року, сума відшкодування складає 26074,70 грн. (а.с. 22) та виплачена 29.03.2022 року, про що свідчить копія платіжного доручення № 879270. (а.с. 4). З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу № 0005166/ІНС від 28.06.2022 року про відшкодування завданої шкоди у розмірі 26074,70 грн. (а.с.24). Проте, відповідачем не було вжито жодних дій для відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню завдані збитки у сумі 26074,70 грн. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved