Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2021 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №2258. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх доходів в період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до виповнення їй трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася. 21.09.2023 року через канцелярію суду представник відповідача - адвокат Колєснік В.А. подав заяву, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та виконання своїх обов2язків по утриманню дитини та дружини з якою проживає дитина. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16 листопада 2021 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №2258. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 червня 2022 року, відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до [INFO] включно, син проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом про встановлення факту проживання від 19 червня 2023 року, виданого головою ОСББ «На Дім Надпільна 465». Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова КЦС ВС від 11.03. 2020 у справі N 759/10277/18). Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Суд вважає, що [PERSON] , як працездатна особа може надавати матеріальну допомогу своїй дружині [PERSON] , з якою проживає його син [PERSON] . Догляд за малолітньою дитиною у віці до трьох років вимагає значних фізичних та психологічних зусиль, а крім того не обмежується певним часом протягом доби, як при виконанні трудових обов`язків. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 06.07.2023 року і до [INFO] включно, тобто до досягнення трирічного віку сина [PERSON] та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2023 року і до повноліття дитини. Аліменти підлягають стягненню з 06 липня 2023 року, тобто з дня звернення [PERSON] з цим позовом до суду. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved