Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2021 року [PERSON] , через представника - адвоката Змаженка Леоніда Яковича, звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрова) Алла Миколаївна , Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», в якій просить: - визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] на [PERSON] на право підписання договору довічного утримання, посвідчену 26.01.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою A.M., зареєстровану у реєстрі за № 42; - визнати недійсним договір довічного утримання від 26 січня 2017 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М., зареєстрований у реєстрі за № 45 та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни, індексний номер рішення: 33578836 від 26.01.2017 14:55:48, номер запису про право власності/довірчої власності: 18721064 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (Pension-UA), код ЄДРПОУ: 12973707, країна реєстрації: Естонія, за адресою: [ADDRESS] та припинити право власності на 2/3 (дві третіх) частини вказаної квартири; - витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» 2/3 (дві третіх) частини квартири номер [ADDRESS] та визнати в порядку спадкування за законом 2/3 (дві третіх) частини вказаної квартири право власності за [PERSON] ; - розірвати договір довічного утримання від 26 січня 2017 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анциферовою А.М., зареєстрований у реєстрі за № 43, та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни, індексний номер рішення: 33578204 від 26.01.2017 14:40:11, номер запису про право власності/довірчої власності: 18720552 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (Pеnsion-UA) код ЄДРПОУ: 12973707, країна реєстрації: Естонія, за адресою: [ADDRESS] та припинити право власності і повернути 1/3 (одну третю) частини вказаної квартири у власність [PERSON] ; - скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33578528 від 26.01.2017 14:48:09, номер запису про обтяження: 18720851 про заборону відчуження 1/3 (однієї третьої) частини квартири номер [ADDRESS] , зареєстровану у реєстрі за № 44, а в реєстрі для заборон за № 2. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 січня 2017 року між [PERSON] , [INFO] , а також його дружиною [PERSON] , [INFO] , від імені якої за довіреністю, посвідченою Анциферовою А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 26.01.2017 за реєстром № 42, діяв безпосередньо [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» в особі члена правління Мазура Богдана Валерійовича, що діяв на підставі статуту було укладено договори довічного утримання, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анциферовою Аллою Миколаївною, зареєстровані у реєстрі відповідно за № 43, 45. Відповідно до договорів довічного утримання позивач та його дружина передали у власність, як відчужувачі, а відповідач, як набувач майна, отримав у власність 1/3 позивача та 2/3 його дружини частини квартири [ADDRESS] , після перейменування вулиці, стала вулиця Кубанської України в м. Києві, та взамін чого ТОВ «Пенсіон-ЮА», зобов`язалось позивача та його дружину, як відчужувачів майна, утримувати довічно на умовах договору довічного утримання. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ЕКСПЕРТНО-ПРАВОВИЙ ЦЕНТР» 25 січня 2017 року, оціночна вартість відчужуваної квартири становить 149790 грн 00 коп. Сторони домовились, що утримання оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн на місяць, які будуть щомісячно надаватися відчужувачам шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім вищезазначеної суми, відповідач (набувач за договором) зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за частини спірної квартири у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). Кошти на оплату комунальних послуг повинні щомісячно надаватись відчужувачам (позивачу та його дружині) шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Відповідач (набувач за договором) зобов`язується здійснити поховання відчужувача частини квартири після його смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини. У позовній заяві акцентується, що вартість 1/3 частини квартири позивача та 2/3 частини квартири його дружини явно занижена та не відповідає реальній ринковій ціні, що свідчить про домовленість про навмисне заниження ціни майна між відповідачем і суб`єктом оцінки майна ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ЕКСПЕРТНО-ПРАВОВИЙ ЦЕНТР», який видав висновок про оціночну вартість спірної квартири. Однак спільної згоди та домовленості щодо вартості частин квартири між позивачем і його дружиною, як відчужувачами та ТОВ «Пенсіон-ЮА», як набувачем, про яку зазначено у пункті 4 договорів, не було. Позивача з дружиною поставили перед фактом вже визначеної та явно заниженої вартості частин їхньої квартири. Розмір щомісячного грошового утримання визначений п.7 та п.10 вищезазначених договорів, не відповідає належному матеріальному забезпеченню позивача та його дружини, оскільки за вказану суму 250 гривень, не вистачить навіть одного разу піти в магазин та купити необхідні продукти харчування. Позивач та його дружина отримували державну субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, але після укладання договорів, довічного утримання, позивачу та його дружині було припинено виплату субсидії від держави, та житло-комунальні послуги, що надаються на квартиру [ADDRESS] , здійснюються в повному обсязі відповідачем, таким чином після підписання договорів довічного утримання позивач та його дружина щодо оплати житло-комунальних послуг за спірну квартиру, повністю стали залежні від відповідача. [PERSON] [INFO] , тобто через два тижні після підписання договору, померла. Відповідачем було порушено його умови, оскільки після смерті дружини позивача, її похованням займався сам позивач, а відповідач без поважних причин самоусунувся від поховання [PERSON] , а в подальшому лише через тиждень після поховання померлої, компенсував тільки частину вартості ритуальних послуг, в сумі лише 10000 (десять тисяч) гривень, що значно менше витраченої ним суми на поховання та поминальний обід, чим порушив умови договору. Позивачем було повідомлено відповідача про те, що його дружина [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад та хворіє на психічне захворювання (шизофренія), у зв`язку з чим вона перебувала на обліку у психоневрологічному диспансері м. Києва, що знаходиться по вул. Миропільській, 8 у м. Києві . Оскільки дружина позивача страждала на психічний розлад, вона проходила періодично курси лікування, у психіатричному закладі та була тяжко хвора, що навіть не могла сама без сторонньої допомоги пересуватись. З огляду на хворобливий психічний стан дружини, відповідач переконав позивача, що саме він має підписати договір довічного утримання від імені його дружини, та що це він робить в інтересах їхньої сім`ї. Однак ніякої довіреності на позивача щодо підписання договору довічного утримання від імені його дружини, вона не видавала, більше того, [PERSON] не була присутня в силу свого хворобливого фізичного та психічного стану у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анциферової А.М., коли 26.01.2017, цим нотаріусом було посвідчено довіреність, видану від імені його дружини на укладання від її імені договору довічного утримання, а знаходилась за місцем свого проживання, оскільки навіть самостійно не могла пересуватись. Порушення порядку підписання довіреності [PERSON], від імені якої за довіреністю діяв позивач при укладенні договору довічного утримання від 26.01.2017, на переконання позивача, означає невідповідність правочину внутрішній волі відчужувача, а також порушення порядку посвідчення правочину, зокрема, порядку його підписання, і тягне за собою недійсність правочину. Зважаючи, що 2/3 (дві третіх) частини спірної квартири [ADDRESS] , вибула з володіння [PERSON] не з її волі, позивач просить витребувати із незаконного володіння ТОВ «Пенсіон-ЮА», та визнати за право власності за ним в порядку спадкування. Письмові пояснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрової) Алли Миколаївни У письмових поясненнях третя особа-1 зазначає, що 26 січня 2017 року нею було посвідчено довіреність від імені [PERSON] . У зв`язку з її похилим віком та хворобою та відповідно до п. 3 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрованого 22.02.2012 за № 282/20595, нотаріальна дія була вчинена на дому за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , куди приватний нотаріус особисто приїхала на виклик, про що було зазначено в посвідчувальному написі довіреності та здійснено запис в Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. При особистому спілкуванні громадянка [PERSON] висловила своє бажання посвідчити довіреність на укладення договору довічного утримання, висловила розуміння сутності та правових наслідків за договором довічного утримання. Також у довіреності перераховано усі істотні умови договору, та підтверджено, що [PERSON] ознайомлена з проектом договору довічного утримання та згідна з усіма його умовами. Особу [PERSON] було встановлено за паспортом. У зв`язку з тим, що [PERSON] не могла особисто розписатись на довіреності на підставі п. 6 глави 3 розділу І вищевказаного Порядку за її дорученням довіреність була підписана іншою особою, а не [PERSON] , як він стверджує. Приватним нотаріусом було посвідчено договір довічного утримання, який було підписано від імені [PERSON] її представником на підставі вищевказаної довіреності. Чинність довіреності та бланк, на якому вона була викладена, нотаріусом перевірено, текст довіреності відповідає правочину на підписання якого вона видана. Перед посвідченням договору довічного утримання від 26 січня 2017 року за реєстром № 43, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Пенсіон-ЮА» та договору довічного утримання від 26 січня 2017 року за реєстром № 45, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Пенсіон-ЮА» нотаріусом було дотримано ч. 1-3 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки: вищевказані договори не суперечать законодавству, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; обсяги цивільної дієздатності [PERSON] та [PERSON] були перевірені відповідно до норм п. 1 глави 4 розділу І вищевказаного Порядку; волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідали їхній внутрішній волі. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Пенсіон-ЮА» відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що [PERSON] задовго до укладення договору довічного утримання консультувався з представниками ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» стосовно різних питань щодо діяльності товариства та укладення договорів довічного утримання. Діяльність Центру допомоги полягає у допомозі, соціальному захисті, наданні правових консультацій та супроводження при підписанні договорів довічного утримання, організації клубів для пенсіонерів, надання консультацій щодо підвищення пенсії, сприяння в отриманні пільг та субсидій, допомагає знайти найдешевші ліки, надає соціальну роботу для пенсіонерів. 26.01.2017 [PERSON] підписав заяву приватному нотаріусу про відмову від фізичного догляду одночасно з укладенням договору довічного утримання. У даній заяві [PERSON] підтвердив, що уклав договір довічного утримання на умовах матеріального забезпечення та надав офіційну відмову від отримання фізичного догляду. Перед укладенням договору довічного утримання [PERSON] додатково погодив та підписав паспорт до договору довічного утримання з побажаннями щодо істотних умов договорів довічного утримання, де зазначив: - причину укладення договорів довічного утримання - не вистачає коштів на ліки, - суму одноразової грошової допомоги в розмірі 40 000 грн; - суму щомісячного грошового утримання в розмірі 500 грн та спосіб його отримання (поштовими переказами); - повідомив про середні нарахування за житлово-комунальні послуги (500-1000 грн); - зазначив, що на квартиру була оформлена субсидія; - погодив оплату набувачем житлово-комунальних послуг; - своїм підписом підтвердив, що йому відомо про те, що пропоновані договори довічного утримання передбачають тільки грошове забезпечення і оплату комунальних послуг, а будь-який догляд набувач за договором надавати не зобов`язаний; - надав згоду на відеозапис процесу підписання договорів довічного утримання Як вбачається з п. 4 договорів, визначена ціна відчужуваної квартири відповідає домовленості сторін. Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «Міжрегіональний експертно-правовий центр» від 25.01.2017, оціночна вартість відчужуваної квартири складає 149 790 грн 00 коп. Цивільним законодавством України не вимагається, щоб вартість переданого відчужувачу майна за договором довічного утримання була еквівалентною вартості наданих набувачем послуг. Представник відповідача вказує, що жодного зв`язку між оцінкою квартири та розміром грошового утримання за договором довічного утримання немає. [INFO] [PERSON] померла, про що 11.02.2017 було складено відповідний актовий запис про смерть № 2642, а договір довічного утримання, предметом якого було 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] - є припиненим у зв`язку зі смертю відчужувача. Згідно з довідкою про причину смерті від 11.02.2017 [PERSON] померла від порушення функції головного мозку та церебрального атеросклерозу (захворювання сосудів головного мозку). Жодних доказів про наявність психічних захворювань або розладів у [PERSON] на день посвідчення довіреності представником позивача не надано, як доказів того, що дружина позивача не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. У день смерті своєї дружини [PERSON] повідомив, що її похованням хоче займатися особисто. 12.02.2017 [PERSON] була похована на Північному кладовищі (ділянка № 62 , ряд № 4 , місце [NUMBER]). 16.02.2017 [PERSON] власноручно склав та підписав розписку про те, що отримав від [PERSON] (член правління ТОВ «Пенсіон-ЮА») суму в розмірі 9200 гривень в рахунок компенсації ритуальних послуг відносно [PERSON] та зазначив в розписці, що фінансових та інших претензій не має. Представник відповідача зазначає, що договір довічного утримання виконується набувачем належним чином та в повному обсязі з моменту його укладення і по теперішній час, а [PERSON] , у свою чергу приймає виконання. Жодних заяв, скарг або претензій від позивача до відповідача не надходило. У січні 2019 року [PERSON] було повідомлено, що якщо йому буде потрібна будь-яка додаткова допомога, то він може звертатися за нею. 06.02.2019 з позивачем було погоджено індивідуальний план надання соціальної послуги догляду вдома, який передбачав послуги з приготування їжі, миття посуду, вологе прибирання, миття унітазу і раковини, винесення сміття. Починаючи з 01.05.2019 [PERSON] почав отримувати вищевказані соціальні послуги по догляду вдома, що підтверджується відповідними актами за 2019, 2020, 2021 роки. У 2022 році позивач майже не звертався за додатковою допомогою, а за ті послуги, що були надані - відмовлявся розписуватися в актах наданих послуг. 05.03.2020 за рахунок ТОВ «Пенсіон-Ю А» для [PERSON] було придбано чотири нових лічильники (на холодну/гарчу воду) та необхідне сантехнічне обладнання для їх заміни. 29.05.2020 за допомогою відповідача всі лічильники було замінено та опломбовано, що підтверджується копією акта ПрАТ АК «Київводоканал» № 878364 від 29.05.2020 про приймання на абонентський облік засобів обліку води. 11.08.2020 до [PERSON] за рахунок відповідача приходив майстер-сантехнік, міняв заглушку. 17.11.2020 [PERSON] за рахунок відповідача було направлено майстра-сантехніка, який замінив сифон під мийкою на кухні. 22.01.2021 [PERSON] за рахунок відповідача було направлено електрика, який розібрав вимикач світла та відновив електропостачання в коридорі квартири. 15.07.2021 до [PERSON] за рахунок відповідача приходив майстер-сантехнік, який загерметизував в квартирі позивача каналізаційну трубу. З 11.01.2022 по 24.01.2022 [PERSON] був госпіталізований до Київської міської клінічної лікарні №1 з основним діагнозом коронавірусна хвороба. Представники ТОВ «Пенсіон-ЮА» приносили позивачу в лікарню продукти харчування, одяг, ліки. Представник відповідача стверджує, що відповідач належним чином та в повному обсязі виконує умови договору вже більше ніж 5,5 років, надає додаткові послуги [PERSON] , з жовтня 2021 року позивач отримує щомісячне грошове утримання в розмірі 600 грн. Одностороння та безпідставна відмова позивача від договору довічного утримання не є підставою для його розірвання за п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України за рішенням суду. Відповідь на відзив на позовну заяву У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги та вказує, що зі слів позивача, його дружина на той час була хворою на психічне захворювання (шизофренію) та в неї був також розсіяний склероз і вона сама не могла пересуватись, а тільки лежала на ліжку і дивилась у стелю, не реагуючи на будь-які зовнішні фактори. А тому ніякі консультації та роз`яснення, про які зазначає відповідач, що її ніби-то надавались, фактично не могли надаватись, оскільки вона б їх не сприймала, це лише уявне бачення представника відповідача. [PERSON] , як він стверджує, навіть не знав, що проводиться відеозапис під час підписання договорів довічного утримання, оскільки йому ніхто про цей відеозапис не повідомляв і згоди на проведення відеозапису в нього не запитували, що підтверджується відсутністю запитання такої згоди. Тому відповідно до ст.78 ЦПК України відеозапис здійснений під час підписання договорів довічного утримання за участю [PERSON] , без його згоди на проведення відеозапису, представник вважає недопустимим доказом. Тільки після подання позовної заяви до суду про визнання недійсної довіреності, визнання недійсним договору довічного утримання та розірвання договору довічного утримання, відповідач підготував проект додаткової угоди про внесення змін до договору довічного утримання щодо [PERSON] , де вже сам пропонує збільшити розмір щомісячного утримання до 1000 грн, однак ні слова не згадує про індексацію щодо місячного утримання. [PERSON] не могла висловити своє бажання посвідчити довіреність на укладення договору довічного утримання, не могла висловити розуміння сутності та правових наслідків за договором довічного утримання, як і не могла ознайомитись з проектом договору довічного утримання та погодитись з усіма його умовами, у зв`язку з її психічним станом. Зі слів [PERSON] , у день смерті своєї дружини 10.02.2017 (у п`ятницю), він телефонував до ТОВ «Пенсіон-ЮА» з проханням надати йому допомогу у похованні його дружини, однак, слухавку телефону так ніхто і не підняв, і тому позивач був вимушений самостійно займатись організацією похорону своєї дружини. Відповідач знаючи, що [PERSON] знаходилась у тяжкому хворобливому стані, без поважних причин самоусунувся від поховання [PERSON] , чим порушив умови договору. Тільки 16.02.2017 на зв`язок до [PERSON] вийшов [PERSON] (член правління ТОВ «Пенсіон -ЮА»), який частково компенсував ритуальні послуги щодо поховання [PERSON] у сумі 9200 гривень, тільки ті витрати, які позивач зміг підтвердити чеками та квитанціями. Однак на основну суму витрат, що були здійснені позивачем під час поховання його дружини (винесення труни з трупом з моргу, доставка труни на кладовище та занесення до погребальної ями, поминальний обід,) де було ще потрачено близько 12000 гривень [PERSON] надати не зміг, через відсутність підтверджуючих документів (чеків, квитанцій), на що й було розраховано відповідачем. Тому сума компенсації, яку було сплачено відповідачем на поховання дружини позивача, є меншою, ніж фактично понесені витрати позивачем. Як стверджує позивач, ніякої довіреності його дружина не підписувала, вона не була присутня у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрової) А.М., коли 26.01.2017, цим нотаріусом було посвідчено довіреність, видану від імені його дружини на укладання від її імені договору довічного утримання, а за місцем їх проживання, нотаріус ніколи не приїжджала, більше того, дружина позивача, в силу свого хворобливого фізичного та психічного стану, не могла ознайомитись з проектом договору довічного утримання, висловити своє бажання посвідчити довіреність на укладення договору довічного утримання та не могла уповноважити позивача від її імені укласти договір довічного утримання. Крім того, як стверджує позивач, що перед укладенням договорів довічного утримання, ним було повідомлено про психічний стан його дружини як відповідача, так і нотаріуса, який все ж посвідчив оспорювані договори довічного утримання, незважаючи на психічні розлади [PERSON] . З моменту відвідування прибиральницею [PERSON] 04.01.2022 за місцем проживання [PERSON] до моменту його госпіталізації 11.01.2022 сусідом [PERSON] , до [PERSON] з ТОВ «Пенсіон-ЮА» ніхто до додому не навідувався та ніхто його здоров`ям не цікавився, чим проявили свою байдужість до його стану здоров`я. Як пояснив [PERSON] , за час його перебування у лікарні, ніхто з представників ТОВ «Пенсіон-ЮА» продукти харчування, одяг та ліки йому не передавали. З огляду на викладене, представник позивача зазначає, що обов`язки за договором довічного утримання відповідачем не виконуються (припинено виплату одноразової щомісячної грошової допомоги), а ті, що і виконуються, то виконуються не належно. Письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» Представник третьої особи-2 просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, оскільки [PERSON] задовго до укладення договору довічного утримання консультувався з представниками Центру допомоги стосовно різних питань щодо діяльності товариства та укладення договорів довічного утримання. Після отриманих консультацій та роз`яснень в грудні 2016 року [PERSON] , який одночасно виступав і в інтересах своєї дружини [PERSON] , вирішили укласти договори довічного утримання. Підготовкою документів для укладення договорів довічного утримання займався [PERSON] , в тому числі надав правовстановлюючі документи на квартиру, довідку з БТІ, довідку про склад зареєстрованих осіб тощо. 26.01.2017 [PERSON] підписав заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Анцифєровій А.М. про посвідчення договору довічного утримання між ним та ТОВ «Пенсіон-ЮА». У даній заяві [PERSON] зазначив, що діє вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміє значення і умови договору довічного утримання та його правові наслідки, які йому роз`яснені нотаріусом, підтвердив дійсність намірів при його укладанні. 26.01.2017 [PERSON] підписав заяву приватному нотаріусу про відмову від фізичного догляду одночасно з укладенням договору довічного утримання. У даній заяві [PERSON] підтвердив, що уклав договір довічного утримання на умовах матеріального забезпечення та надав офіційну відмову від отримання фізичного догляду. Перед укладенням договору довічного утримання [PERSON] додатково погодив та підписав паспорт до договору довічного утримання з побажаннями щодо істотних умов договорів довічного утримання, де зазначив суму одноразової грошової допомоги в розмірі 40 000 грн. суму щомісячного грошового утримання в розмірі 500 грн. 06.02.2019 [PERSON] було проанкетовано та складено індивідуальний план надання соціальної послуги догляду вдома, згідно з яким [PERSON] може отримувати послуги з приготування їжі, миття посуду, вологе прибирання в квартирі, винесення сміття тощо. З травня 2019 року [PERSON] почав отримувати відповідні послуги, а з грудня 2019 року отримує розширений перелік соціальних послуг догляду вдома відповідно до державного стандарту. Центр допомоги вважає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не було надано жодного належного доказу на підтвердження заявлених вимог та викладених обставин справи. Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що на підвердження наявності психічних захворювань [PERSON] (шизофренія, розсіяний склероз) позивачем не надано жодного доказу. [PERSON] надав письмову згоду на відеозапис процесу підписання договорів довічного утримання, що підтверджується його власноручним підписом та зазначенням прізвища, ініціалів в розділі 3 «Побажання відчужувана щодо істотних умов договору» Паспорта до договору довічного утримання. [PERSON] ніколи не направляв жодних заяв або скарг щодо збільшення розміру утримання за договором, а з жовтня 2021 року він отримує грошове утримання у підвищеному розмірі (600-700 грн). 10.11.2022 [PERSON] під розписку отримав 1000 гривень щомісячного грошового утримання та своїм підписом підтвердив, що договір довічного утримання виконується належним чином та в повному обсязі з 26.01.2017 і по день складення розписки. Крім того, 16.02.2017 [PERSON] власноручно склав та підписав розписку про те, що отримав від [PERSON] (член правління ТОВ «Пенсіон-ЮА») суму в розмірі 9200 гривень в рахунок компенсації ритуальних послуг відносно [PERSON] та зазначив в розписці, що фінансових та інших претензій не має. [PERSON] розумів, що уклав оспорювані правочини та жодним доказом не підтвердив той факт, що він не знав або не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Доводи позивача про необізнаність з ринком нерухомості та відсутності доступу до Інтернету жодним чином не впливають на можливість застосування позовної давності у даній справі та ніяк не відносяться до виконання відповідачем умов договорів довічного утримання. Позивач у відповіді на відзив підтвердив, що починаючи з 2019 року до нього додому дійсно приходила помічниця по дому та не заперечував, що розписувався в актах за надані послуги. Отже, на думку відповідача, позивач не надав жодного доказу, який би належним чином обґрунтовував та підтверджував заявлені підстави позову щодо визнання недійсною довіреності [PERSON] , визнання недійсним припиненого договору довічного утримання [PERSON] та розірвання договору довічного утримання [PERSON] . Рух справи Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Представником позивача подано заяву про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 20.12.2021. Ухвалою суду Києва від 10 січня 2022 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 14.04.2022 від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення. 02.05.2022 від позивача надійшла заява про відмову від позову. 05.07.2022 представником позивача надано письмові пояснення позивача. 05.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, заяву про застосування позовної давності та заяву про виклик свідків. 05.10.2022 представником позивача подано клопотання про виклик свідків. У підготовчому засіданні 05.10.2022 судом задоволено заяву представника відповідача та клопотання представника позивача про виклик свідків. 11.10.2022 від позивача надійшла заява, в якій він просить суд заяву про відмову від позову та закриття провадження від 27.04.2022 залишити без уваги, оскільки така заява не відповідає його волевиявленню. 21.10.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. 20.12.2022 представником третьої особи-2 подано письмові пояснення. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Київської міської психоневрологічної лікарні № 2», інформацію стосовно [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , чи перебувала вона на обліку, якщо перебувала, то з яким діагнозом і з якого часу, а також надати виписку з історії її хвороби та документи, що підтверджують її захворювання. 28.12.2022 від Комунального некомерційного підприємства «Київської міської психоневрологічної лікарні № 2» надійшла запитувана судом інформація. 23.12.2022 від представника відповідача надійшли заперечення проти відповіді на відзив. Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Змаженка Леоніда Яковича про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни інформацію та копію документів про те, хто був присутній під час посвідчення нотаріальної дії, а саме - довіреності від імені [PERSON] (довіритель) на [PERSON] (повірений), яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М., за реєстровим номером № 42 на дому за адресою: [ADDRESS] ; належним чином засвідчену копію довіреності від імені [PERSON] (довіритель) на [PERSON] (повірений), яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М., за реєстровим номером № 42; належним чином засвідчену копію запису в Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. 16.03.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець Аллою Миколаївною надано запитувану інформацію та копії документів. 11.04.2023 представником позивача подано клопотання про виклик свідків. У підготовчому засіданні 11.04.2023 судом задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка [PERSON] . Ухвалою суд від 30 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.05.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів. 17.07.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів. 29.08.2023 від третьої особи-1 надійшов лист, в якому вона просить суду слухати справу за її відсутності. 04.10.2023 від третьої особи-2 надійшло клопотання, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів». У судовому засіданні 04.10.2023 позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. Щодо заяви про відмову від позову Як зазначалося вище, від позивача надійшла заява про відмову від позову. Однак згодом від позивача надійшла заява, в якій він просить суд заяву про відмову від позову та закриття провадження залишити без уваги, оскільки така заява не відповідає його волевиявленню. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. З огляду на те, що позивач подав заяву, в якій просив заяву про відмову від позову та закриття провадження залишити без уваги, суд приходить до висновку, що підстав для прийняття відмови від позову немає. Обставини справи, встановлені судом Відповідно до інформаційної довідки КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" № 50328 від 14.12.2016 (а.с. 129 т. І) квартира [ADDRESS] на праві власності була зареєстрована: - 2/3 частки за [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Ватутінської районної держадміністрації 19.11.1999 (розпорядження № 4542); -1/3 частки за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 15 від 12.12.2000 № 2-3723. Згідно з довіреністю від 26.01.2017 [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її законним представником у будь-яких підприємствах, державних, громадських установах та організаціях, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в органах нотаріату, тощо, при укладенні від її імені договору довічного утримання про відчуження належної їй частини квартири [ADDRESS] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (Pension-UA). У зв`язку з хворобою [PERSON] і за її дорученням довіреність підписана [PERSON] . Особу [PERSON] встановлено, дієздатність перевірено. Особу [PERSON] встановлено, дієздатність перевірено. У зв`язку з похилим віком та хворобою довірителя довіреність посвідчено на дому за адресою [ADDRESS] . Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. та зареєстрована в реєстрі за № 42 (а.с. 143 т. ІІ). 26.01.2017 між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] за довіреністю від 26.01.2017, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 42, та ТОВ «Пенсіон-ЮА» укладено договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М та зареєстровано в реєстрі за № 45. Предметом даного договору було 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1999, виданого Відділом приватизації Ватутінської районної держадміністрації (1/3 частина) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятнадцятою київською нотаріальною конторою від 12.12.2000 (1/3 частина) (а.с. 28, 29 т. І). У цей же день, 26.01.2017 [PERSON] (відчужувач) уклав договір довічного утримання з ТОВ «Пенсіон-ЮА» (набувач), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. та зареєстровано в реєстрі за № 43. Предметом даного договору була 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1999, виданого Відділом приватизації Ватутінської районної держадміністрації (а.с. 26, 27 т. І). Умови договорів довічного утримання від 26.01.2017, зареєстрованих в реєстрі за № 43 та за № 45, є аналогічними. Згідно з п. 1 договорів довічного утримання відчужувачі передали у власність набувача відповідні частки квартири (1/3 та 2/3) за адресою: [ADDRESS] , та взамін чого набувач зобов`язався забезпечувати відчужувачів утриманням довічно на умовах договорів. Відповідно до п. 7 договорів набувач зобов`язується довічно утримувати відчужувачів, тобто забезпечувати грошовими ресурсами, на які відчужувачі самостійно будуть забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами тощо. Сторони домовились, що утримання оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 250 грн на місяць кожному, які будуть щомісячно надаватися відчужувачам шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім вищезазначеної суми, набувач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за частину квартири у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. Кошти на оплату комунальних послуг повинні щомісячно надаватись відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. До оплачуваних щомісячних витрат комунальні послуги належать: послуги ЖЕК з утримання будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (в обсязі: гаряча вода до 2 куб.м, холодна во до 2 куб.м) та електроенергія в обсязі до 50 кВт·год, абонентська плата за телефон (крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв`язку), за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Якщо на момент укладання цього Договору відчужувач не користувався якимось видом вищезазначених послуг, а згодом почав ними користуватись, він зобов`язаний протягом п`яти календарних днів письмово повідомити про набувача. У випадку зміни тарифів на вищезазначені послуги відчужувач зобов`язується письмово повідомити про це набувача протягом 5 днів з дня отримання ним квитанцій з новими тарифами. У випадку несвоєчасного повідомлення відчужувачем про зміну тарифів набувача не несе відповідальності за виникнення заборгованості по сплаті комунальних послуг. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншим видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого цим договором згідно з обумовленими сумами. Набувач зобов`язується здійснити поховання відчужувача частини квартири після його смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання відчужувач набувачем самостійно через поважні причини. Згідно з п. 8 договорів грошове утримання буде щомісячно виплачуватись, починаючи з моменту укладання договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою додому за адресою: [ADDRESS] або готівкою на руки під розписку або на розрахунковий рахунок банківської установи. У випадку зміни способу отримання щомісячного грошової утримання відчужувач зобов`язаний вчасно (за п`ятнадцять днів до сплати наступного платежу) письмовій формі повідомити про це набувача за адресою: [ADDRESS] . Сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих за інформацією Державної служби статистики України. Не своєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору. Пунктом 9 договорів встановлено, що одноразове грошове утримання визначено сторонами за спільною згодою у розмірі 20000 грн, які відчужувач отримав повністю під розписку від набувача перед підписанням цього договору. Одноразове грошове утримання не підлягає перегляду та не індексується і надається відчужувачу для забезпечення себе всім необхідним для повноцінного життя. У пункті 10 договорів відчужувачі засвідчили, що визначене сторонами щомісячне грошове утримання є достатнім для підтримання повноцінного та якісного життєвого рівня відчужувачів та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами умов договору. Згідно з п. 11 договорів при надходженні грошового переказу на поштове відділення за місцем проживання, або на розрахунковий рахунок банківської установи, або готівкою під розписку відчужувача коштів, відповідно до п. 7, 8 цього договору, зобов`язання набувача за цим договором за відповідний місяць вважаються виконаними в повному обсязі. Пунктом 12 договорів набувач гарантує, що відчужувач залишає за собою довічне право на проживання у вказаній частині квартирі. Відчужувач не має права вселяти та реєструвати у квартирі інших осіб. Відповідно до п. 13 договорів право власності на частину квартири у набувача виникає з моменту державної реєстрації цих договорів. Пунктом 14 договорів передбачено, що його істотними умовами договору вважатимуться вчасна проплата щомісячних платежів і довічне право на проживання відчужувачів у вказаній частині квартири. Відповідно до п. 15 договорів він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - у судовому порядку. При розірванні договору у добровільному порядку відчужувач зобов`язаний повернути набувачу усі витрати, які набувач поніс при виконанні договору протягом його дії згідно з п. 7-9 цього договору. Також 26.01.2017 позивач підписав заяву про відмову від фізичного догляду одночасно з укладенням договору довічного утримання, в якій вказується, що [PERSON] укладав договір довічного утримання з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (набувач), посвідчений Анцифєровою А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 26.01.2017 за реєстровим № 43. Умови договору довічного утримання передбачають матеріальне забезпечення набувачем - відчужувача, зокрема: - одноразове грошове утримання у розмірі 20000 грн (п. 9); - щомісячне грошове утримання у розмірі 250 грн (п. 7); - оплата комунальних послуг (п. 7); - довічне проживання відчужувана у квартирі (п. 12); - поховання відчужувана після його смерті (п. 7). При цьому [PERSON] погодився з тим, щоб умови договору довічного утримання визначалися ним самостійно, з урахуванням інтересів обох сторін та одночасно надав офіційну відмову від отримання фізичного догляду (а.с. 131 т. І). У матеріалах справи містяться розписки від 26.01.2017, згідно з якими [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 40000,00 грн за умовами договорів довічного утримання № 43 та № 45 від 26.01.2017 (а.с. 134, 135, т. 1), що учасниками справи не заперечується. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286094496 від 22.11.2021 право власності на 1/3 та на 2/3 частини квартири номер [ADDRESS] зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА» (Pension-UA), код ЄДРПОУ: 12973707, країна реєстрації: Естонія 26.01.2017. Окрім того, зареєстрована заборона на відчуження 1/3 частини квартири (а.с. 30, 31, т. І). [INFO] [PERSON] померла, про що 11.02.2017 було складено актовий запис про смерть № 2642 (а.с. 19 т. І). 16.02.2017 [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 9200,00 грн, як компенсацію ритуальних послуг щодо смерті [PERSON] та не має фінансових або інших претензій, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 136 т. 1). Окрім того, в матеріалах справи наявні копії поштових квитанцій про оплату відповідачем щомісячного грошового утримання, копії розписок [PERSON] про отримання щомісячного грошового утримання, копії платіжних доручень та квитанцій про перерахування [PERSON] щомісячного грошового утримання, копії квитанцій про оплату відповідачем житлово-комунальних послуг, копії актів прийому-передачі наданих послуг. Під час розгляду справи відповідачем було запропоновано позивачу внести зміни до договору довічного утримання від 26.01.2017, однак така пропозиція була проігнорована позивачем ( а.с. 44-48 т. ІІ). Показання свідка сторони позивача Свідок [PERSON] є сусідом позивача. Свідок помітив погіршення у зовнішньому вигляді позивача десь у 2018 році. Позивач повідомив свідку, що має договір довічного утримання з ТОВ «Пенсіон-ЮА» та поскаржився, що отримує лише 250 грн на місяць. Також допомоги від відповідача не було, тому свідок запропонував позивачу звернутися до адвоката. Свідок заходив до позивача в гості та бачив, що в квартирі було постійно брудно. На початку січня 2022 року свідок заходив до позивача в гості та той погано себе почував, тому він приносив позивачу їжу. Свідок звернувся до сімейного лікаря, який після огляду порекомендував відвезти [PERSON] до лікарні, після чого свідок викликав швидку допомогу та з позивачем поїхав до лікарні, а на наступний день привіз мобільний телефон та одяг. Лише раз в лікарні свідок зустрів представників ТОВ «Пенсіон-ЮА», які відмовилися забирати позивача під час виписки з лікарні. Стосовно дружини позивача, то свідок зазначив, що вона мала неадекватну поведінку. Свідок допомагав позивачу фінансово у розмірі 2000 грн щомісячно. До літа 2021 року свідок в квартирі позивач не був. Показання свідків сторони відповідача Свідок [PERSON] є соціальним працівником, яка допомагає позивачу по господарству з 2021 року. Коли позивач був у лікарні, вона приїжджала до нього в лікарню, привозила продукти, ліки та одяг, здавала кров для позивача. Зазначає, що прибирає у позивача в квартирі за необхідністю, приносить позивачу продукти харчування. Щомісячно передавала позивачу під розписку грошове утримання від відповідача. Вказує, що позивач ніколи не скаржився, що умови договору довічного утримання не виконувались, як і не скаржився на виконання нею хатньої роботи. У 2022 році [PERSON] відмовився підписувати акт, посилаючись на те, що йому так сказав адвокат. На даний час позивач [PERSON] підписує акти. Позивач часто відмовлявся від прибирання та приготування їжі, хоча вона постійно пропонувала це зробити. Свідок [PERSON] є співвласником ТОВ «Пенсіон-ЮА». Свідок вказує, що позивач звернувся до ТОВ «Пенсіон-ЮА» у грудні 2016 року. Вони з позивачем обговорювали умови договору довічного утримання. Свідок був присутній у нотаріуса під час підписання вказаного договору та в березні - квітні 2022 року особисто завозив кошти позивачу в сумі по 600 грн щомісяця. Свідок домовлявся про те, щоб позивача відвідував соціальний працівник, а також про заміну труб та лічильників у квартирі. Після смерті дружини позивача свідок компенсував позивачу кошти за поховання, про що позивач написав розписку. Свідок вказує, що позивач самостійно для підписання договору довічного утримання брав довідку з БТІ та довідку про склад зареєстрованих осіб, а також замовляв грошову оцінку квартири протягом приблизно двох місяців. Під час підписання договору у нотаріуса позивач усвідомлював свої дії та його все влаштовувало. Скарг від позивача до ТОВ «Пенсіон-ЮА» не надходило. Витрати на поховання дружини позивачу були повністю компенсовані, а умови договору зі сторони ТОВ «Пенсіон-ЮА» виконуються в повному обсязі. Під час підписання довіреності на ім`я позивача його дружиною свідок присутній не був. Щодо визнання довіреності недійсною, визнання недійсним договору довічного утримання від 26.01.2017 № 45, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на 2/3 частки квартири, витребування із незаконного володіння 2/3 частки квартири та визнання в порядку спадкування за законом 2/3 частки квартири Частинами першою-четвертою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з частинами першою-третьою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтями 218-235 ЦК України визначено окремі підстави для визнання правочину недійсним чи встановлені підстави нікчемності правочину. Відповідно до положень статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) висловив правову позицію, відповідно до якої підставою для визнання правочину недійсним згідно з частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зі слів позивача, [PERSON] станом на момент видачі довіреності на укладання від її імені договору довічного утримання страждала на психічний розлад, що, на його думку, означає невідповідність правочину внутрішній волі відчужувача. У листі від № 061/203/06-2175 від 27.12.2022 Комунальне некомерційне підприємство «Київської міської психоневрологічної лікарні № 2» вказує, що [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно з архівною комп`ютерною базою даних перебувала під наглядом лікаря психіатра з 1998 року по 2006 рік з діагнозом: F 41.2. Стаціонарно в закладі не лікувалась. Детальну інформацію надати неможливо через закінчення терміну зберігання медичної карти амбулаторного хворого 5 років (наказ МОЗ № 110 від 14.02.2012) (а.с. 114 т. ІІ). Доказів того, що [PERSON] була визнана недієздатною або обмеженою дієздатною і потребувала опіки або піклування матеріали справи не містять. Слід зауважити, що під час розгляду справи позивач клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи щодо психічного стану [PERSON] станом на момент видачі довіреності щодо укладення договору довічного утримання не заявляв. Відповідно, висновку експерта про те, що станом на момент видачі оспорюваної довіреності [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, немає. Відповідно до п. 3 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок), якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Запис про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, заноситься до Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса згідно з додатком 14 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613 (із змінами). Згідно з п. 6 глави 3 розділу І Порядку у разі якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати правочин і заяву або інший документ підписує інша фізична особа, нотаріус установлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Позивач стверджує, що ніякої довіреності на позивача щодо підписання договору довічного утримання від імені його дружини, [PERSON] не видавала, більше того, вона не була присутня в силу свого хворобливого фізичного та психічного стану у приватного нотаріуса, коли 26.01.2017 нотаріусом було посвідчено довіреність, видану від імені його дружини на укладання від її імені договору довічного утримання, а знаходилась за місцем свого проживання, оскільки навіть самостійно не могла пересуватись; за місцем їх проживання нотаріус ніколи не приїжджала. Водночас, слід зауважити, що відповідно до посвідчувального напису нотаріусом при посвідченні довіреності особу [PERSON] встановлено, дієздатність перевірено. Особу [PERSON] встановлено, дієздатність перевірено. У зв`язку з похилим віком та хворобою довірителя довіреність посвідчено на дому за адресою [ADDRESS] . При цьому, візит приватного нотаріуса Анцифєрової А.М. до помешкання позивача підтверджується матеріалами справи, а саме копією витягу з журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням нотаріальної контори (а.с. 147, 148 т. ІІ). Доказів на спростування цієї обставини позивачем не надано. З огляду на зазначене, підстав для визнання довіреності від 26.01.2017, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 42, недійсною немає. Крім того, відповідно до ст. 225 ЦК України позивачем не наведено обґрунтування, які саме його цивільні права або інтереси порушені у зв`язку з наданням йому повноважень за спірною довіреністю від 26.01.2017 на укладення договору довічного утримання, та, як наслідок, підписання ним же договору довічного утримання від імені [PERSON] . Доказів того, що після смерті [PERSON] [PERSON] мав намір успадкувати її майно не надано, а у судовому засіданні з`ясовано, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса [PERSON] не звертався. Окрім того, свідоцтва про шлюб чи витягу з актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] до матеріалів справи не додано. Стороною позивача стверджується, що оціночна вартість майна, вказана в договорі є заниженою, однак сама по собі вартість об`єкта майна, вказана в договорі довічного утримання, не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін чи на виконання сторонами умов договору у зв`язку з чим не є підставою для визнання такого договору недійсним. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 зроблено висновок, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Вказані вище вимоги ґрунтуються на тому, що оскільки довіреність, на підставі якої позивачем було підписано від імені [PERSON] договір довічного утримання від 26 січня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 45, є недійсною, то і наступні правочини є недійсними. Оскільки під час розгляду справи судом не встановлено підстав для визнання довіреності від 26.01.2017 недійсною, а також самого договору довічного утримання від 26 січня 2017 року, зареєстрованого у реєстрі за № 45, тому підстав для задоволення і похідних вимог щодо скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на 2/3 частки квартири за відповідачем, припинення права власності відповідача на 2/3 частки квартири, витребування із незаконного володіння 2/3 частки квартири та визнання в порядку спадкування за законом 2/3 частки квартири за позивачем немає. Щодо вимоги позивача про розірвання договору довічного утримання від 26 січня 2017 року № 43, припинення права власності і повернення 1/3 частки квартири За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті). За змістом статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За умовами договору довічного утримання від 26 січня 2017 року № 43 утримання відповідачем позивача, [PERSON] , полягає у: виплаті одноразового грошового утримання у сумі 20000,00 грн; наданні щомісячного грошового утримання у розмірі 250 грн; можливості довічно проживати позивачу у квартирі; оплаті комунальних послуг; похованні позивача після його смерті. Як вказувалось вище, в матеріалах справи міститься розписка від 26.01.2017 про те, що позивач отримав від відповідача грошові кошти у сумі 20000,00 грн. Окрім того, на виконання умов договору відповідач надавав позивачу щомісячно у період з лютого 2017 року по жовтень 2021 року кошти у сумі 250 грн, з листопада 2021 року по вересень 2022 року у розмірі 600 грн, а в листопаді 2022 року - 1000,00 грн (а.с. 137-150 т. І, а.с. 105, 106 т. ІІ). Сторони підтверджують той факт, що позивач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Також в матеріалах справи містяться докази оплати відповідачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період з лютого 2017 року по листопад 2022 року (а.с.151-250 т. І; а.с. 1-10, 107-112 т. ІІ). Позивач не звертався до відповідача з вимогою або пропозицією внести зміни до умов договору довічного утримання, а також з будь-якими скаргами щодо невиконання відповідачем умов договору. Натомість, відповідач звертався до позивача із пропозицією внести зміни до договору довічного утримання та направив проект договору про внесення змін до договору довічного утримання від 26.01.2017, в якому пропонував збільшити суму щомісячного грошового утримання до 1000,00 грн. Однак позивач залишив без відповіді вказану пропозицію. Слід зауважити, що відповідач з власної ініціативи, яка була прийнята позивачем, з лютого 2019 року забезпечив [PERSON] соціальними послугами догляду вдома, а саме щодо приготування їжі, миття посуду, вологого прибирання, миття сантехніки, винесення сміття (а.с. 11-37 т. ІІ), а також підвищив розмір щомісячного грошового утримання до 600 грн на місяць, а згодом і до 1000,00 грн. Отже, наявними в матеріалах справи доказами доведено, що відповідач свої зобов`язання за договором довічного утримання від 26 січня 2017 року, зареєстрованого у реєстрі за № 43, виконує належним чином. Тому, твердження позивача про невиконання відповідачем умов договору спростовано наданими стороною відповідача доказами, а встановлені судом обставини не дають підстав для висновку, що відповідач ухилявся чи не виконував умови договору довічного утримання. З огляду на зазначене, підстав для розірвання договору довічного утримання від 26 січня 2017 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Пенсіон-ЮА», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 43, немає. Поховні вимоги про припинення права власності і повернення 1/3 частки квартири, а також скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборону відчуження) є похідними від вимоги про розірвання договору довічного утримання і задоволенню не підлягають, оскільки договір довічного утримання від 26 січня 2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 43 між сторонами продовжує діяти. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому, суд не розглядає питання застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed