Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про поділ спільного майна подружжя в натурі. Позов мотивовано тим, що з 2009 року сторони почали проживати разом, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народилися двоє дітей, яких відповідач визнає своїми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 09.01.2006 відповідач, ще до знайомства з позивачем, уклав договір на будівництво житла №40, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Після того, як будинок було здано в експлуатацію, номер квартири змінився з 40 на 36. Хоча відповідач уклав договір на будівництво квартири до початку спільного проживання з позивачем, кошти на погашення заборгованності за договором будівництва сторони витрачали разом. Квартира була зареєстрована за відповідачем лише 2011 році, через що вона є нажитою в шлюбі. Відповідач не бажає мирно вирішити спір щодо поділу спільного майна, через що позивач вимушена звертатися до суду. В позові [PERSON] просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу в період з лютого 2009 року по жовтень 2020 року, та здійснити поділ спільного майна подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання представника позивача про звільнення [PERSON] від сплати судового збору. (т.1 а.с. 32-33) 11.10.2021 представник відповідача [PERSON] - адвокат Чубенко С.В. подала відзив на позовну заяву, в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що кошти за будівництво квартири були сплачені відповідачем в повному обсязі ще до знайомства з позивачем, тому вказана квартира є його особистою власністю. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, зазначила, що сторони проживали разом з осені 2009 року по липень 2010 року, та з 2012 року по 2020 рік. Після нородження доньки з по 2012 рік позивач разом з дитиною проживала у своєї матері, за адресою: [ADDRESS] , а відповідач допомагав їй матеріально. Таким чином, позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю в період з лютого 2009 року по жовтень 2020 року задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. (т.1 а.с.49-50) 09.12.2021 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій заперечувала проти тверджень, заявлених у відзиві. Зазначила, що сторони безперервно проживали однією сім`єю в період з лютого 2009 року по жовтень 2020 року. Спільне проживання було припинено після вчинення відповідачем домашнього насильства, відносно їх спільної доньки та позивача. Щодо спірної квартири зазначила, що право власності на неї було зареєстроване в 2011 році, тобто під час проживання позивача з відповідачем однією сім`єю. (т.1 а.с.84-86) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2022 задоволено клопотанняпредставника позивача та об`єднано в одне провадження цивільну справу №127/35781/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вінницької міської ради, приватний нотаріус Лукашенко В.Б. про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації права власності з цивільною справою № 127/22428/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя в натурі. Присвоєно справам єдиний номер 127/22428/21. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022, закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду. (т.1 а.с. 171) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про роз`єднання позовних вимог та зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Вінницької міської ради, приватний нотаріус Лукашенко В.Б. про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації права власності, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та поділ спільного майна подружжя в натурі. (т.2 а.с. 7-8) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 задоволено заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду. Данний позов в частині позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації права власності,поділ спільного майна подружжя в натурі залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Чернюк С.С. позов підтримали, враховуючи заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, просили суд його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 21.03.2023 пояснив, що познайомився з позивачкою у січні 2009 року, а почали проживати разом з лютого 2009 року. В лютому 2010 року переїхали у м. Вінницю і проживали разом у квартирі його матері. Після народження доньки в грудні 2010 позивач переїхала проживати до своєї матері і проживала там до січня 2012 року. З січня 2012 по 2020 рік проживали однією сім`єю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чернілевська Р.В. просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав його необгрунтованості та недоведеності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомила, що знайома з позивачем з 1989 року. Свідку відомо, що з початку 2009 році відповідач з позивачем разом проживали в Москві, вели спільне господарство. В 2010 вони приїхали до міста Вінниці, та почали разом проживати у матері відповідача до народження доньки. Після народження першої доньки позивач два з половиною місяці проживала у своєї матері, проте вже в жовтні відповідач забрав її з дитиною до своєї матері, де вони разом проживали. Влітку 2012 року була в них у гостях, коли позивач з відповідачем оселились в новій квартирі по [ADDRESS] . Свідок підтверджує, той факт, що сторони з 2009 року по 2020 рік жили разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що знає позивача з 1990 року. Відповідача знає більше 10 років. Вказує, що точно знає, що з 2012 року вони точно жили разом у квартирі по [ADDRESS] , оскільки був у них в гостях. Йому відомо, що вони вели спільне господарство. Щодо обставин знайомства позивача і відповідача, та їх спільного проживання з 2009 по 2012 рік знає виключно з їх слів. Свідчить, що сторони не оспорювали факт спільного проживання однією сім`єю з 2009 року. Таким чином, він може підтвердити, що позивач і відповідач жили однією сім`єю з 2009 року по 2020 рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні покази. Повідомила, що є подругою позивача. З 2002 року вона з позивачем працювали в місті Москві, у тролейбусному депо, а з 2009 року разом винаймали трикімнатну квартиру. Позивач запитала у неї, чи може з нею проживати чоловік. Свідок не стала заперечувати проти цього. Таким чином, з ними в квартирі почав проживати [PERSON] . Свідок вказує, що спочатку його повністю утримувала [PERSON] , а пізніше, в кінці 2009 року, він знайшов роботу. Під час спільного проживання вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. В 2010 році [PERSON] завагітніла, і вони разом з [PERSON] поїхали у м. Вінницю. Наступного разу свідок бачила їх влітку 2011 року, коли приїздила у відпустку. Вони їй повідомили, що вони проживають разом в квартирі, по [ADDRESS] . Кому належить спірна квартира свідку невідомо. [PERSON] та [PERSON] кликали свідка в гості, але вона не мала змогла прийти. Пізніше свідок дізналася, що у сторін є вже друга дитина, і що вони продовжують поживати у квартирі по [ADDRESS] . В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши думку учасників справи, показання свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, а сторонами не оспорювалась обставина, що сторони з початку 2009 року почали жити разом в орендованому житлі в м. Москва. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (провадження №2/127/5912/21, а.с.14) Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.05.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (провадження №2/127/5912/21, а.с.15) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 11.04.2019 головою правління ОСББ «Келецька 51А» Невчас М.В., за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] - власник; [PERSON] - син; [PERSON] - дружина; [PERSON] - донька. (т.1 а.с.14) Відповідно до медичного висновку №43 від 13.04.2019 про дитину-інваліда віком до 18 років, виданого КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. Акад. О.І. Ющенка ВОР», місцем проживання матері [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , зазначено наступну адресу: [ADDRESS] . (а.с. 11) 16.12.2020 [PERSON] зверталась з заявою до Служби у справах дітей Вінницької міської ради, в якій просила вжити відповідних заходів щодо [PERSON] , у зв`язку з ухиленням ним від виховання дітей, та вчиненням щодо дітей і заявниці домашнього насильства за місцем їх проживання: [ADDRESS] . (т.1 а.с.9-10) В матеріалах справи наявні копії фотографій, з яких випливає, що [PERSON] , [PERSON] та їх спільні діти - [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. (т.1 а.с.151-152, 154-155, 159-161, 163, 165-166). Суд звертає увагу, що на частині вказаних фотографій наявні дати, коли вони були зняті (т.1 а.с. 159-161, 163, 165-166). З вказаних фотографій вбачається, що вони були зроблені в 2016, 2017 та 2020 роках. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з лютого 2009 року по жовтень 2020 року підтверджується сукупністю доказів та обставин, зокрема, свідоцтвами про народження дітей, актами і довідками з місця проживання та показами свідків, спільними фотокартками. Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту відповідачем надано не було. Твердження представника відповідача, що позивач після народження доньки з грудня 2010 року до 2012 року проживала окремо від відповідача у своєї матері суд сприймає критично, оскільки на його підтвердження не було надано жодних належних та допустимих доказів. При цьому, вказане твердження спростовується показами свідка [PERSON] , відповідно до яких позивач проживала з матір`ю лише два місяці після народження дитини, при тому, що відповідач у цей період часу відвідував їх та піклувався про них. Крім цього, з відзиву та пояснень відповідача у судовому засіданні випливає, що відповідач під час проживання позивача у матері фінансово та морально підтримував її та новонароджену дитину, оскільки позивач не працювала, відвідував їх, тобто усвідомлював свої сімейні обов`язки щодо них з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦК України, з урахуванням того, що позивач була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved