Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що їх з відповідачем спільна донька є студенткою ІІ курсу Навчально-наукового інституту управління, економіки та бізнесу та проживає в гуртожитку. Вона на даний час працює неофіційно, має нестабільні заробітки. З грудня 2022 року відповідач в добровільному порядку кошти на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.08.2023 вказаний вище позов прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відзиві відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він безпосередньо оплачував кошти за навчання та гуртожиток, приймав активну участь у навчальному процесі доньки регулярно відвідував навчальний заклад. Їх спільна донька [PERSON] була забезпечена всім необхідним для навчання та проживання виключно за його кошти. Зазначив, що донька самовільно, під моральним тиском її матері припинила навчання у ВНЗ, з травня 2023 року, сесію другого семестру вона не здала, навчальний заклад не відвідувала, відповідно до другого курсу не переведена. Зазначив, що в разі продовження навчання їх доньки у ВНЗ від аналогічних витрат не відмовляється, при цьому виплати аліментів на дитину, яка продовжує навчання вважає недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні поданий позов просила задовольнити, підтримала позицію, викладену в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, підтримав позицію, викладену у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, ст.182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідки «Навчально-наукового інститут управління, економіки та бізнесу» №706 від 07.09.2023 вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу даного навчального закладу. Термін навчання 12.09.2022-31.08.2026. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши усі матеріали справи, враховуючи докази, надані сторонами, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи в сукупності досліджені докази надані сторонами, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки доходів відповідача щомісячно. Стягнення аліментів в даному розмірі з урахуванням обов`язку матері утримувати дочку на думку суду буде достатнім для задоволення потреб дочки в зв`язку з навчанням. При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути 1\~073 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial