Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

14.06.2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти допомоги одинокій матері у розмірі 442,61 грн. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку у відділі соціальних допомог Управлінні соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. 02.07.2020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі вказаної заяви, декларації про доходи та майновий стан від 02.07.2020, 26.08.2020 [PERSON] призначено допомогу на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 в розмірі 2218,00 грн. 01.07.2020 [PERSON] продовжено допомогу на дітей одиноким матерям на період дії карантину на липень 2020 (розпорядження Обласного центра від 22.06.2020 на період з 01.07.2020 по 31.07.2020). Разом з тим, абз.2 п.2 Постанови № 632 від 22.07.2020 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», призначення та виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися на призначення усіх видів соціальних допомог. 15.09.2020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою №235 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та надала відповідні документи. Управлінням здійснено розрахунок допомоги на дітей одиноким матерям, за результатами якого заявниця з липня 2020 року не набула права на її призначення, оскільки допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької діяльності чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіту за денною формою навчання, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. На час виникнення спірних правовідносин [PERSON] була працездатною особою, станом на початок періоду, за який враховуються доходи, не працювала, не проводила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. 26.08.2020 рішенням Управління [PERSON] відмовлено в призначені допомоги на дітей одиноким матерям на підставі п. 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (із змінами та доповненнями). 15.09.2020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою №235 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та надала відповідні документи. Допомога малозабезпеченим сім`ям призначалася [PERSON] на підставі Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (із змінами) та відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ України від 24.02.2003 №250 (із змінами). 22.09.2020 рішенням Управління призначено [PERSON] державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.09.2020 по 28.02.2021 включно у розмірі 1344,65 грн. щомісячно. 23.11.2020 [PERSON] здійснено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (розпорядження Обласного центра за період з 01.12.2020 по 28.02.2021 у розмірі 2218,00 грн. щомісячно). Отримані [PERSON] кошти допомоги на дітей одиноким матерям за липень 2020 року утримувались Обласним центром з призначеної [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям по 20 відсотків щомісяця. 11.03.2021 Обласний центр листом №138 повідомив Управління про залишок не утриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. 09.04.2021 №10-87/2719/03-21, 05.07.2021 №10-87/5125/03-21 Управлінням на адресу [PERSON] неодноразово направлялись повідомлення про необхідність повернення на розрахункові рахунки Управління надміру отриманих коштів. 21.07.2021 [PERSON] уклала угоду №31 про повернення надміру отриманих коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. 19.11.2021 №10-87/9378/03-21 Управлінням на адресу [PERSON] направлено претензію про необхідність повернення зазначених коштів, у зв`язку із тим, що [PERSON] не виконала умови угоди. 21.01.2022 спеціалістом відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації Управління здійснено вихід на адресу місця проживання [PERSON] , однак поспілкуватися з [PERSON] не вдалося, про що складено акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї №49. 13.01.2023 спеціалістом відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації Управління здійснено вихід на адресу місця проживання [PERSON] , однак поспілкуватися не вдалося, двері квартири відкрив молодий чоловік, який повідомив, що [PERSON] мешкає за іншою адресою, яку він не знає, про що складено акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї №18. Станом на день звернення до суду [PERSON] кошти допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. не повернула, тому у позивача виникла необхідність звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які 22.06.2023 року усунуто (а.с.33-37). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 23.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 38). Представник позивача Фісенко Г.Г., який діє на підставі довіреності № 10-87/477/10-23 від 08.02.2023 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно, до суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення, просить суд справу розглядати за його відсутності (а.с.42-43,47-48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило, відзиву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 25.09.2023 постановлено про заочний розгляд справи.. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції. За таких обставин, беручи до уваги те, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, що не з`явились, їх процесуальних прав на безпосередню участь у розгляді справи в суді, ураховуючи те, що підстав для визнання необхідним давання ними особистих пояснень не має, й відповідач повторно не з`явився у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Так, судом встановлено, що 02.07.2020 №1020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.7-8). На підставі вказаної заяви, декларації про доходи та майновий стан від 02.07.2020 (а.с.9-10), 26.08.2020 Управлінням прийнято рішення про призначення [PERSON] допомоги сім`ям з дітьми на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 в розмірі 2218,00 грн. (а.с.11). 22.06.2020 розпорядженням відділу соціальних допомог Управління [PERSON] продовжено строк виплати допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 року у розмірі 2218,00 грн. (а.с.12). Разом з тим, абз.2 п.2 Постанови № 632 від 22.07.2020 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», призначення та виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися на призначення усіх видів соціальних допомог. 15.09.2020 №235 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.13-14). На підставі вказаної заяви, декларації про доходи та майновий стан від 15.09.2023 (а.с.15-16), 26.08.2020 рішенням управління про призначення допомоги сім`ям з дітьми [PERSON] відмовлено в отриманні допомоги, оскільки на підставі розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї [PERSON] не має права на допомогу одиноким матерям, через те, що у складі сім`ї є працездатний, який не працював 3 місяці, що передують зверненню (а.с.17). 22.09.2020 рішенням Управління призначено [PERSON] державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.09.2020 по 28.02.2021 включно у розмірі 1344,65 грн. щомісячно (а.с.18-19). 23.11.2020 [PERSON] здійснено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (розпорядження Обласного центра за період з 01.12.2020 по 28.02.2021 у розмірі 2218,00 грн. щомісячно) (а.с.21). 05.07.2021 №10-87/5125/03-21 Управлінням на адресу [PERSON] направлено претензію щодо повернення залишку надміру виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.22-23). 21.07.2021 [PERSON] уклала угоду №31 про повернення надміру отриманих коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. (а.с.24-25). 19.11.2021 №10-87/9378/03-21 Управлінням на адресу [PERSON] направлено претензію про необхідність повернення зазначених коштів, у зв`язку із тим, що [PERSON] не виконала умови угоди (а.с.26). 21.01.2022 спеціалістом відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації Управління складено акт обстеження матеріально-побутових умов фактичного місця проживання особи №49, який не підписано [PERSON] (а.с.27). 13.01.2023 спеціалістом відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації Управління складено акт обстеження матеріально-побутових умов фактичного місця проживання особи №18, який не підписано [PERSON] (а.с.28). 11.03.2021 Обласний центр листом №138 повідомлено Управління про залишок не утриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. (а.с.29). Станом на день ухвалення рішення суду - 25.09.2023 [PERSON] не повернула надміру отримані кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 442,61 грн. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Допомога одиноким матерям призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, та відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 1 Закону № 2811-XII громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно статті 18-1 Закону № 2811-XII, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентним органом іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішення про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Статтею 18-2 Закону № 2811-XII передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Відповідно пункту 34 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632. Склад сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, визначається на дату звернення за її призначенням. Допомога на дітей одиноким матерям призначається на кожну дитину. Розмір допомоги на дітей одиноким матерям перераховується з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення її отримувача до органу соціального захисту населення. Відповідно до пункту 35 Порядку № 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики і дні - декларація); 3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; 4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку; 5)копія свідоцтва про народження дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісячно по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців ( пункт 36 Порядку № 1751). Відповідно до п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям та інших соціальних допомог, які були призначені раніше, було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державні соціальні допомоги виплачуються за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Нарахування, виплата, перерахунки та автоматичне подовження державних соціальних допомог здійснюється в централізованому порядку Харківським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації. З 22 липня 2020 року Порядок №1751 було доповнено пунктом 35-2, згідно до якого (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Позивачем доведено, що з липня 2020 року [PERSON] була працездатною особою, станом на початок періоду, за який враховуються доходи, не працювала, не проводила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не зареєстрована у центрі зайнятості, як безробітна, сумарно більш ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. У зв`язку із цим нарахування та виплата їй допомоги на дітей одиноким матерям з липня 2020 року не відповідала пункту 35-2 Порядку №1751, редакцію якого було на той час змінено. Статтями 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 2 Постанови № 264 орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем допомоги самостійно або за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги, за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги, такі кошти стягуються у судовому порядку. Як зазначено позивачем, відповідач, не дивлячись на направлені їй претензій, добровільно не повернула надмірно сплачені їй кошти. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved