Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІО ОЙЛ УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.10.2022 між ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн., а позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) в термін до 31.08.2023. На момент підписання вказаного договору сторони перебували у трудових відносинах. Так, позичальником було повернуто лише частину отриманих у позику коштів, а саме у розмірі 6 000,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач свого зобов`язання стосовно повернення іншої частини суми позики перед позивачем не виконав, останній звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі 14 000,00 грн., а також нараховані за несвоєчасне виконання зобов`язання штрафні санкції у розмірі 16 464,46 грн. 26 червня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Що стосується заявлених позовних вимог про стягнення основної суми заборгованості за договором позики, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі по тексу - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31.10.2022 між ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА», в особі директора [PERSON] , та [PERSON] , який обіймає посаду водія автотранспортних засобів на ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА», було укладено договір №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), відповідно до якого позикодавець надає позичальнику поворотну безвідсоткову позику, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Термін дії договору до 31.10.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами. Іншими умовами договору сторони погодили: - п. 2.1. позика надається в національній валюті України в межах суми 20 000,00 грн.; - п. 2.2. позика надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується; - п. 2.4. позика надається шляхом перерахування грошових коштів на особистий картковий рахунок позичальника, вказаних в реквізитах даного договору; - п. 3.1. грошові кошти підлягають поверненню до 31.08.2023; - п. 3.2. позичальник зобов`язується повертати грошові кошти частинами, щомісячно, по 2 000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця, що вказані в реквізитах цього договору або шляхом утримання цієї суми щомісячно із нарахованої заробітної плати; - п. 9 сторони зазначили свої реквізити та підписи. Вищевказаний договір позики власноручно підписаний директором ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА» та [PERSON] . При цьому, будь-які заперечення зі сторони відповідача стосовно не погодження пунктів даного договору - відсутні (а.с. 9). 31.10.2022 ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА» за реквізитами відповідача, у відповідності до укладеного договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) № 1 від 31.10.2022, було переведено грошові кошти у сумі 20 000,00 грн. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн. підтверджується його власноручною розпискою, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, а позивачем не заперечується, що відповідачем за реквізитами позивача було повернуто поворотну фінансову допомогу згідно договору №1 від 31.10.2022 у розмірі 6 000,00 грн. Даний факт підтверджується платіжними інструкціями №12733744 від 30.11.2022, №12952539 від 30.12.2022, №36332373SB від 02.02.2023 (а.с. 12-14). Наказом №23 К від 28.02.2023, [PERSON] з 28.02.2023 звільнено з посади водія автотранспортних засобів на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Підстава - заява [PERSON] від 28.02.2023. У зв`язку із тим, що відповідач після звільнення, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів припинив, позивачем на адресу останнього 09.03.2023 було скеровано вимогу про сплату грошових коштів у сумі 14 000,00 грн., однак вимога була ним проігнорованою. 11.05.2023 директором ТОВ «БІО ОЙЛ УКРАЇНА» на адресу відповідача було скеровано вимогу про повернення позики, яка також останнім була проігнорованою. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За нормою ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Судом встановлено, що за умовами договору №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), зокрема п. 2.1., сторони погодили, що позика надається в національній валюті України в межах суми 20 000,00 грн., а п. 3.1. сторони погодили, що грошові кошти підлягають поверненню в строк до 31.08.2023. Наявний в матеріалах справи вищевказаний договір №1 є дійсним і не оспорювався в судовому порядку. При цьому, згідно наданих позивачем платіжних інструкцій відповідачем було здійснено часткове повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі 6 000,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки розмір боргу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем не спростований, визначений договором позики строк для повернення грошових коштів закінчився, сторонами не надано суду доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми позики підлягають задоволенню у розмірі 14 000,00 грн. Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасне повернення суми позики, суд зазначає наступне. Як зазначено вище, 31.10.2022 між сторонами було укладено договір №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), згідно умов якого сторони погодили суму позики та строк її повернення. У зв`язку із тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повернув суму позики, позивач просить стягнути з нього суму нарахованих штрафних санкцій, які відповідно до наданого позивачем розрахунку становлять 2 464,46 грн. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року й діє на цей час. 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки нарахування штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, які складаються з пені, 3% річних та інфляційних втрат, позивачем визначено за період з 01.03.2023 по 14.06.2023, тобто у період введеного в Україні воєнного стану, а відтак суд дійшов висновку про протиправність нарахування позивачем штрафних санкцій, які з урахуванням вищевказаного законодавства України підлягають списанню позикодавцем, а відтак в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 282,21 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial