Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3 % річних, пені та інфляційних. Зазначала, що 25.03.2019 між нею та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до п. 1. зазначеного договору вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 404 414 грн., що на момент підписання договору становить еквівалент 15 000 дол. США, а позичальник зобов`язалася повернути суму коштів, яка має відповідати еквівалентові суми 15 000 дол. США за офіційним курсом НБУ на день повернення грошових коштів. Згідно з п.4 договору позивальник зобов`язалась повернути позику у строк до 29.04.2019. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала. Вже після закінчення строку виконання зобов`язання відповідач повернула частину коштів у розмірі 1 33 096 грн. 64 коп., що еквівалентно 5000 дол. США. Посилаючись на те, що [PERSON] не повернула суму позики у встановлений в договорі строк, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 266 193 грн. 28 коп., що еквівалентно 10 000 дол. США. за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2019. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 12 255 грн. 22 коп., 6 684 грн. 44 коп. інфляційних, пеню у розмірі 48 880 грн. 62 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. ВІдповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзив не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 25.03.2019 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики грошових коштів (далі - договір) (а.с. 7). Відповідно до п. 1 договору позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у сумі 404 414 грн., що на момент підписання цього договору дорівнює сумі у розмірі 15 000 дол. США за офіційним курсом НБУ 26 грн.960935 коп. за 1 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму грошових коштів, яка має відповідати еквівалентові суми 15 000 дол. США за офіційним курсом НБУ на день повернення грошових коштів за цим договором. Згідно з п. 3 договору передачу коштів було здійснено до підписання цього договору. Відповідно до п. 4 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк до 29.04.2019. Згідно з п. 6 договору цей договір позики є безпроцентним. У встановлений в договорі строк [PERSON] суму позики не повернула. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначала, що відповідачем було повернуто частину позики еквівалентну 5 000 дол. США станом на 29.04.2019 у розмірі 133 096 грн. 64 коп., таким чином заборгованість [PERSON] за договором позики складає 266 193 грн. 28 коп., що еквівалентно 10 000 дол. США на дату повернення позики за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України з за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено судом, у встановлений договором позики строк [PERSON] суму боргу не повернула. Доказів на спростування зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 266 193 грн. 28 коп., що еквівалентно 10 000 дол. США. за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2019, заборгованості за договором позики. У позовній заяві позивачем заявлено, також, вимогу про стягнення з відповідача на його користь пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 10.11.2019 по 10.11.2020 у розмірі 48 880 грн. 62 коп. та 3 % річних в розмірі 12 255 грн. 22 коп. за період з 30.04.2019 по 10.11.2020. Відповідно до п. 9 договору у разі прострочення виконання зобов`язання позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний день прострочення повернення суми позики. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки відповідач прострочила виконання умов договору позики, позивачем нараховано пеню у розмірі 48 880 грн. 62 коп. за період з 10.11.2019 по 10.11.2020 та 3% річних за період з 30.04.2019 по 10.11.2020 у розмірі 12 255 грн. 22 коп., суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 48 880 грн. 62 коп. пені за період з 10.11.2019 по 10.11.2020, 12 255 грн. 22 коп. 3 % річних за період з 30.04.2019 по 10.11.2020. Крім того, позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просила стягнути з відповідача на свою користь 6 681 грн. 44 коп. інфляційних за період з травня 2019 по вересень 2020. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи те, що відповідач не повернула позивачу кошти, у встановлений у договорі позики строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 6 681 грн. 44 коп. інфляційних за період з травня 2019 по вересень 2020. Крім того, позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн. Судом установлено, що 02.11.2020 між [PERSON] (клієнт) та адвокатським бюро Ярослава Коваленка (виконавець) було укладено договір про надання правничої допомоги № 20-11-02. Відповідно до п. 1.1. за цим договороим виконавець зобов`язується ндати замовнику правничу опомогу на предмет стягнення з [PERSON] на користь замовника заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних, пені та інших штрафних санкції за договором позики від 25.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Арестович-Корнійчук О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 138, інші юридичні послуги та виконати юридичні роботи, передбачені цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти юридичні послуги та роботи, оплатити їх, а також виконати інші дії, передбачені цим Договором та Додатковими угодами до нього (а.с. 34-36). Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 25.05.2022 адвокат Коваленко Я.О.. виконав роботи, що передбачені умовами договору, а саме: усна консультація (3 години - 2 400 грн.), вивченння справи та аналіз чинного законодавства щодо спірного питання (3 години - 2 400 грн.), складання пощовної заяви про стягнення заборгованості за договором позикик, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені (6 години - 4 800 грн.), підготовка матеріалів до скерування до суду, скерування позовної заяви до суду (1 година - 800 грн.), виїзд на судове засідання до Подільського районного суду м. Києва від 19.05.2021 (1 година - 800 грн.), виїзд на судове засідання до Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2021 (1 година - 800 грн.) (а.с. 37-38). На підтвердження сплати зазначених сум надано квитанцію № 0.0.1894655387.1 від 05.11.2020 (а.с. 39). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України о витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ураховуючи те, що позивачем надано суду обгрунтований розрахунок суми витрат, понесених на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 12 000 грн. на професійну правничу допомогу. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 3 340 грн. 11 коп. судового збору.

Outcome: approved