Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

18.05.2023\~року \~до \~ суду\~звернувся \~позивач \~ АТ\~ «ТАСКОМБАНК\~»,\~представник \~позивача \~Косатий \~Д.А.,\~ \~ з\~позовом\~ до\~ [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. 29.05.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2023 року відкрите провадження по цивільній \~ \~ \~ \~ справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 06 липня 2023 року. 06.07.2023 року розгляд справи відкладений на 05.10.2023 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалась відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по картковому рахунку за кредитним договором № 8164884052 від 18.08.2020 року у розмірі 132\~848 грн. 87 коп., яка складається з наступного: -70 426.91 грн., заборгованість по тілу кредиту -15\~651.01 грн.,. заборгованість по річним процентам ( в тому числі прострочена) -46\~770.95 грн., заборгованість по щомісячним процентам. А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 18.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та відповідачкою був укладений договір № 8164884052. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачений в паспорті кредиту № 4884052, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті Кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщенні на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» Відповідно до п.2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику надаються грошові кошти на наступних у мовах: - Сума кредиту - 76 889.41 грн.; -Строк користування - 60 місяців -Річні проценти 11.99% від с уми боргу за договором; -Щомісячні проценти 2.69% від с уми договору. Позичальник підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. 20.09.2021 року право вимоги за кредитним договором відступлене АТ «»ТАСКОМБАНК». Відповідно до умов договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року позивач є новим кредитором для відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками і змінами. 24.03.2023 року відповідачеві було надіслано повідомлення вимогу щодо дострокової сплати суми заборгованості за кредитним договором, зазначена вимога відповідачем не виконана. Станом на 17.04.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 132 848 грн. 87 коп., складається з наступного: - \~ \~ \~ \~70 426.91 грн., заборгованість по тілу кредиту - \~ \~ \~ \~15 651.01 грн.,. заборгованість по річним процентам ( в тому числі прострочена) - \~ \~ \~ \~46 770.95 грн., заборгованість по щомісячним процентам. Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що 18.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та відповідачкою був укладений договір № 8164884052. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 4884052, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті Кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщенні на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, тому вважається укладеним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідно до Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику ТОВ «ФК «ЦФР» надані грошові кошти на наступних умовах: - \~ \~ \~ \~ Сума кредиту - 76 889.41 грн.; - \~ \~ \~ \~Строк користування - 60 місяців - \~ \~ \~ \~Річні проценти 11.99% від с уми боргу за договором; - \~ \~ \~ \~Щомісячні проценти 2.69% від суми договору, що підтверджується копією кредитного договору і паспорту кредиту. Таким чином судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Згідно зі ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із відповідачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка [PERSON] , порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 17.04.2023 року становить 132 848 грн. 87 коп., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~70 426.91 грн., заборгованість по тілу кредиту - \~ \~ \~ \~15 651.01 грн.,. заборгованість по річним процентам ( в тому числі прострочена) - \~ \~ \~ \~46 770.95 грн., заборгованість по щомісячним процентам. Що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений \~ \~ \~ \~ ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту (поточного та простроченого) та відсотках (поточних та прострочених). Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідачка підписавши договір на отримання кредитних коштів, уклавши договір та отримавши кредитні кошти погодилася з нею. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем відповідач заперечень відносно поданого позову до суду не подала. Відповідно до розрахунку заборгованості за укладеним з відповідачем договором вбачається, що відповідачкою частково вносились платежі на погашення кредиту, що підтверджує факт, що відповідачка була ознайомлений з умовами у кладеного кредитного договору та частково їх виконувала. Також судом встановлено, що 20.09.2021 року право вимоги за кредитним договором відступлене АТ «»ТАСКОМБАНК», що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року позивач є новим кредитором для відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками і змінами. Відповідно до ст. 214 ЦК України - До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги за укладеним договором відступлення права вимоги і позивач є належним позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України - Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові. А може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18) Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за Кредитним Договором № 8164884052 від 18.08.2020 року, як у правонаступника первісного кредитора. 24.03.2023 року відповідачеві було надіслано повідомлення вимогу щодо дострокової сплати суми заборгованості за кредитним договором, зазначена вимога відповідачем не виконана. Тобто відповідач повідомлялась про заміну кредитора. На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що з відповідачкою був підписаний паспорт кредиту, за яким між сторонами був погоджений розмір відсотків за користування кредитом суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 8164884052 від 18.08.2020 року у розмірі 132 848 грн. 87 коп., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~70 426.91 грн., заборгованість по тілу кредиту - \~ \~ \~ \~15 651.01 грн.,. заборгованість по річним процентам ( в тому числі прострочена) - \~ \~ \~ \~46 770.95 грн., заборгованість по щомісячним процентам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено в повному обсязі а тому\~ відповідно до ч.1 ст.141\~ ЦПК\~України,\~згідно \~якої судовий\~збір \~покладається на\~ сторони\~ пропорційно\~розміру заявлених\~ позовних\~ вимог, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved