Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] , яка є громадянкою України та зареєстрована в [ADDRESS] , подала позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати укладений між нею та громадянином Республіки Таджикистан [PERSON] шлюб, який зареєстрований 15.11.2017 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 224. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона в 2012 році познайомилася із громадянином Республіки Таджикистан [PERSON] . Декілька років вони проживали в цивільному шлюбі в будинку її батьків у [ADDRESS] . Влітку 2017 року вона виїхала на роботу в Чеську Республіку, а [PERSON] залишився проживати в с. Гошів. Восени цього ж року вона повернулась. 15.11.2017 вони зареєстрували шлюб. Спільних дітей не мають. Після одруження вона знову поїхала в Чеську Республіку та повернулась в лютому 2018 року. [PERSON] навесні 2018 року поїхав до себе на батьківщину, звідки не повернувся. Більше 5 років вони не бачаться, спільно не проживають. Між ними припинилося сімейне життя, збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивачка не з`явилася, до позовної заяви долучила заяву, в якій вказала, що на розірванні шлюбу наполягає і оскільки виїжджає на роботу в Чеську Республіку просила розгляд справи проводити без її участі, її інтереси представлятиме адвокат Дуткевич М.В. Останній на електронну адресу суду скерував заяву, в якій просив розглядати справу за законодавством України, врахувавши заяву відповідача про надання згоди на розірвання шлюбу. Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду скерував заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу з [PERSON] , з якою вони більше 5 років не проживають однією сім`єю. Розгляд справи просить проводити за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 09 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Ухвалою суду від 11.08.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення її недоліків. 25 серпня 2023 року від відповідача на електронну адресу суду поступила заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він погодився на розірвання шлюбу. 28 серпня 2023 року від представника позивачки поступила заява на виконання ухвали суду від 11.08.2023. Ухвалою суду від 29.08.2023 відкрито провадження у даній справі, вирішено питання підсудності даного спору Долинському районному суду Івано-Франківської області та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2017, [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Таджикистан, та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрували шлюб 15.11.2017 у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 224 (а.с. 4). Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин, у них не має спільних дітей. Оцінка суду: вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Загальної декларації прав людини, Конституції України, Сімейного кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки в даному випадку має місце шлюб з іноземним елементом. Так, ст. 16 Загальної декларації прав людини визначено, що чоловіки i жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися i засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. У п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, містяться роз`яснення щодо правових наслідків шлюбу з іноземним елементом, які визначаються ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. З огляду на те, що позивачка є громадянкою України, відповідач громадянином - Республіки Таджикистан, перша зареєстрована в [ADDRESS] , останнім відомим місцем проживання другого в Україні було [ADDRESS] , де сторони спільно проживали, і на даний час продовжує постійно проживати позивачка, шлюб сторін зареєстровано в Україні, за їхнім місцем проживання на той час, зважаючи на подану відповідачем до Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву, в якій він погодився на розірвання шлюбу і просить суд сприяти у розгляді їхньої справи, тому розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, спільних дітей не мають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що відповідає вимогам ст. 113 СК України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки залишити без змін. На підставі викладеного, Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10.12.1948 й ратифікованої Україною в 1973 році, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст. 58, 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України",

Outcome: approved