Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою через свого представника адвоката Хорошуна С.А., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 р. у справі № 707/2540/19 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 усіх його доходів. Відповідачка до виконавчої служби не зверталась, виконавчі провадження не відкривались. У травні 2023 р. він травмував ногу, був встановлений діагноз черезвертлюговий перелом правого стегна, а в червні 2023 р. він отримав, в зв`язку з цією травмою, 2-гу групу інвалідності по загальному захворюванню з ураженням опорно-рухового апарату. Позивач вказує, на даний час він не має можливості повноцінно рухатися та себе обслуговувати. Також дана травма не дає можливості влаштуватися на роботу, адже він практично не ходить. На даний час, весь його дохід це пенсія по інвалідності в розмірі 2719,55 грн. Враховуючи дані обставини, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання трьох дітей, а стому звертається до суду з даним позовом. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд, звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що стягнуті рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 р. у справі № 707/2540/19. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 23.08.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення кореспонденції. 12.09.2023 року представником відповідача за договором адвокатом Антонюк І.А. подано до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення його позивачу, в якому представник відповідача вказує, що з 07.07.2007 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем. В шлюбі народилось троє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.09.2019 року. Одночасно вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. [PERSON] працював, займався ремонтами фасадів, але допомоги на утримання дітей не надавав. Рішенням Черкаського районного суду м. Черкаси від 04.02.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь в розмірі 1/3 частки усіх доходів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В 2019 році відповідач захворіла, перенесла оперативне хірургічне втручання, внаслідок чого отримала другу групу інвалідності безтерміново, на сьогодні є пенсіонером. На той час, вони проживали у будинку позивача за адресою [ADDRESS] , [PERSON] запевняв її, що він змінить своє ставлення до неї та дітей, виправить усі помилки, припинить домашнє насилля, і 25.09.2020 року вони вдруге зареєстрували шлюб. Однак, позивач продовжував пиячити, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за сімейне насилля (постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 27.08.2019, справа № 707/1694/19, постанова від 13.02.2020, справа № 707/16120 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП). У березні 2022 року вона з дітьми виїхала за кордон, та коли з дітьми повернулась до України, почали проживати в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] . За цей час позивач жодного разу не допоміг їй та дітям ані продуктами, ані грошима, ані ліками. В травні 2023 року вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] подав заяву про надання терміну на примирення. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26.06.2023 року провадження в справі зупинено до 26.09.2023 року. На думку відповідача, позивач зайняв позицію коли він розривати шлюб не бажає, сім`ю любить, але звертається до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, дітей утримувати не бажає. На сьогодні маніпулюючи тимчасовою непрацездатністю, а саме інвалідністю встановленою терміном на 1 рік, а саме до 01 липня 2024 року, позивач ставить позовну вимогу про звільнення від сплати аліментів, як раніше призначених так і стягнутих до повноліття дітей. У позовній заяві [PERSON] , як на підставу звільнення від сплати аліментів посилається на свою тимчасову непрацездатність, а саме ураження опорно- рухового апарату, зазначає, що фактично проживає за адресою [ADDRESS] (квартира матері позивача). При цьому ураження опорно-рухового апарату не перешкоджають [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння керувати належним йому автомобілем «Kia Cerato» (постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 30.06.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, справа № 707/1044/22. Відповідач зазначає, що вона як мати, будучи інвалідом з інвалідністю встановленою безтерміново, прикладає усі зусилля, для того, щоб забезпечити її неповнолітнім дітям умови для навчання, повноцінне харчування, телефонний зв`язок, інтернет, хоча б той необхідній мінімум, який має бути у дитини відповідного віку. В той же час, позивач, маючи у власності житловий будинок з земельною ділянкою по [ADDRESS] , автомобіль «Кіа Сеrаtо», який дістався у спадок від батька, можливість працювати дистанційно або на дому, діючи всупереч інтересам дітей, намагається шляхом звернення до суду уникнути найменшої матеріальної відповідальності, як то сплата аліментів. Тому, відповідач просить у позові [PERSON] про звільнення від сплати аліментів відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на її користь судові витрати на правничу допомогу. При цьому відповідач зазначає, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу буде подана протягом трьох днів з дня винесення рішення по справі. Станом на 29.09.2023 року відповіді на відзив від позивача до суду не надходило. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 року у справі № 707/2540/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно наданої позивачем копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 057308 від 27.06.2023 року та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , позивачу встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.07.2024 року. Причина інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду також виписку № 45 про його лікування у КНП Черкаська центральна районна лікарня Червонослобідської сільської ради від 01.06.2023 року. Відповідно до довідки про доходи № 3135 1910 2284 0154 від 18.07.2023 року, яку видано Відділом обслуговування громадян № 3 Управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України у Черкаській області, з серпня 2022 року по липень 2023 року позивач отримував пенсію на загальну суму 31934,60 грн., зокрема за липень 2023 року у сумі 2719,55 грн. До відзиву на позову заяву, відповідачем додано копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 457732 від 06.03.2019 року та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , згідно яких відповідачу встановлено другу групу інвалідності безтерміново, причина інвалідності загальне захворювання. Також долучено характеристику на [PERSON] , яку видано 08.09.2023 року № 1176/04-24 виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, в якій вказано, що він не працює, є інвалідом другої групи загального захворювання, притягувався до адміністративної відповідальності та схильний до порушення громадського порядку. Згідно акту обстеження місця проживання від 11.09.2023 року, який затверджено Леськівським сільським головою, [PERSON] та її діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2023 року № 345284282, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 149,5 кв.м. по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою. Позивачем також долучено копії постанов Черкаського районного суду Черкаської області від 27.08.2019 року та від 13.02.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім`ї відносно відповідача. Також копію постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 30.06.2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 141СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 197 СК України визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до статті 273\~СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати аліментів, на утримання трьох малолітніх дітей, які присуджено рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 року у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, позивач вказує, що відповідач до виконавчої служби не зверталась, виконавчі провадження не відкривались. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів сплати ним взагалі відповідачу аліментів на утримання дітей до звернення до суду із цим позовом та не надано доказів існування заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачем. З викладеного вище вбачається, що позивачем не доведено існування заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачем, що виключає можливість застосування положень ст. 197 СК України, якими передбачено можливість звільнення від сплати заборгованості за\~аліментами, платника аліментів, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до статті 79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80\~ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Суд вирішує долю судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із тим, що обидві сторони звільнено від сплати судового збору, оскільки вони є інвалідами другої групи, суд ухвалює віднести судовий збір за рахунок держави.

Outcome: dismissed