Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина і на її утримання та стягнення додаткових витрат на лікування сина. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та знаходяться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. На даний час позивачка не працює, оскільки доглядає дитину-інваліда. Окрім того, син [PERSON] є інвалідом з дитинства, тому йому необхідне регулярне обстеження та лікування, що потребує додаткових коштів, які позивачка самостійно забезпечити не може, оскільки єдиним її доходом є державна соціальна допомога на [PERSON] . Позивачка вважає, що вона має право на отримання коштів від чоловіка на її утримання, оскільки з нею проживає неповнолітній син, який потребує нормального харчування, одягу, на що потрібні значні кошти Тому позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4\~000 грн., щомісячно та стягувати щомісячно із відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання представник позивачки адвокат Булава О.П. подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності та відсутності позивачки. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2020 року, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Із довідки №1211 від 01.07.2023 року та довідки № 1212 від 01.07.2023, виданих управління соціального захисту населення Кременецької РДА слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кременецької РДА, як одержувач допомоги при народженні дитини та соціальної допомоги дітям з інвалідністю. Згідно виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 4784; № 1119, № 2592, №2594, № 5442; індивідуальної програми для реабілітації інваліда № 64 від 17.05.2021; виписки епікризу з медичної карти № 150 ВІТН; протоколу операції від 28.04.2020 та магнітно-резонансної томографії, [PERSON] , [INFO] є інвалідом та неодноразово перебував на лікуванні. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 лютого 2020 року. В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що доводиться копією позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження від 27.09.2023. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров"я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. \~ \~ \~ \~Судом встановленого, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивачки, відповідач є його батьком, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище сторін,\~вартість життя,\~обмеження позивачки\~у можливості\~самостійно працювати,\~у зв`язку\~з необхідністю\~догляду за\~дитиною,\~те,\~що відповідач\~є працездатним,\~тому може\~надавати допомогу, а також те, що дитина сторін по справі захворіє, потребує систематичного лікування і обстеження протягом тривалого часу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved