Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

14.07.2023 Бориспільським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON] про зняття арешту та заборони на відчуження будинку та земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:06:03:0016, які розташовани за адресою: [ADDRESS] (). 17.07.2023 представником позивача подано клопотання про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, за змістом якої з метою підтвердження понесених витрат на правову допомогу просить долучити од матеріалів справи додаткові докази, копії наступних документів: Договору №56/22 про надання правничої допомоги від 12 грудня 2022 року, звіту №1 від 17.07.2023, Акту №1 про приймання-передачу послуг від 17.07.2023, доказів сплати за послуги з правничої допомоги за договором №56/22 від 12 грудня 2022 року, докази надсилання даної заяви з додатками відповідачам (а.с.111-112). Заперечень по суті поданої заяви не надійшло. Ухвалою від 31.07.2023 заяву призначено до судового розгляду (а.с.128). В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату та час судового розгляду. Представником позивача подано письмове клопотання про розгляд клопотання про стягнення витрат на правову допомогу без участі позивача та її представника, клопотання підтримує. Інших заяв та клопотань не надійшло. Дослідивши матеріали цивільної справи, додатково надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 цієї статті для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано копії документів : Договору №56/22 про надання правничої допомоги від 12 грудня 2022 року (а.с.113-114), звіту №1 про надані послуги від 17.07.2023 (а.с.115), Акту №1 про приймання-передачу наданих послуг (а.с.116-117), Акт від 17 липня 2023 року про отримання коштів згідно Договору №56/22 від 12.12.2022 та Акту № 1 від 17 липня 2023 року (а.с.118). Проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що заявлені суми є частково обґрунтованими. Так, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу, яка полягала у: підготовка позову до суду в сумі 8000,00грн., підготовка та направлення адвокатського запиту в сумі 1500,00 грн., участь у трьох судових засіданнях на загальну суму 6000,00грн. При цьому суд враховує, що складання позовної заяви включає в себе підготовчі роботи, пов`язані з вивченням документів та погодження способу захисту. Крім того, долучені докази не підтверджують надання послуг по отриманню витягів з Реєстрів та підготовку проекту заяви до начальника Бориспільського МРВДВС, оскільки долучена до позовної заяви Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухому майно (а.с.14-15) отримана 05.12.2022, а заява [PERSON] на ім`я начальника Бориспільського міськрайонного відділу ДВС (а.с.12-13) датована 14.01.2022, в той час як Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги укладений 12.12.2022 (а.с.113-114). З урахуванням викладеного зазначені в Акті прийманні-передачі наданих послуг адвокатські послуги, зазначені в пп.1, 2 на загальну суму 4500 гривень (3000грн.+1500грн.) суд визнає необґрунтованими та недоведеними. В іншій частині подане клопотання підлягає задоволенню, понесені витрати підлягають стягненню з належного відповідача на загальну суму 15500 гривень, оскільки заяви про зменшення розміру витрат відповідачем подано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved