Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2023 року звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до якої просила суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~750,00 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 06 квітня 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який має формальний характер, та проживають окремо, у зв`язку з чим позивач також звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про матеріальне утримання та виховання дитини. На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому також потребує матеріальної допомоги від чоловіка, який надавати її в добровільному порядку не бажає. Відповідач здорова, працездатна людина, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, проте має неофіційний регулярний дохід у розмірі 15\~000,00 грн., а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Наведене зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2023 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 червня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 06 квітня 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 154. Також судом встановлено, що сторони у справі, є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , про що Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 05 січня 2021 року складено відповідний актовий запис № 06, згідно з яким в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке долучене до матеріалів справи в копії (а.с. 6). Відповідно до довідки про працевлаштування, наданої ФОП [PERSON] 18.05.2023 року за вих. № 18-1, вбачається, що [PERSON] працює з 23.11.2022 року у ФОП [PERSON] менеджером у магазині Tommy Hilfiger ТЦ Мост-Сіті м. Дніпро та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 23.11.2022 року по 24.12.2023 року (а.с. 13). Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Доказів протилежного відповідач не надав. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~750,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2 272 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, а також право дитини на достатній життєвий рівень, з метою захисту прав дитини та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, станом на дату подання позову, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням\~ст. 192 СК України, суд доходить висновку, що відповідач, будучи батьком [PERSON] , [INFO] , має передбачений законом обов`язок щодо її утримання, і не повинен покладати весь матеріальний тягар на позивача з утримання їхньої доньки. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов`язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дитини, матеріальний стан та стан здоров`я дитини, матеріальний стан одержувача аліментів, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та джерел їх отримання, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим визначити розмір стягуваних аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , в сумі 3 750,00 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 23 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне: Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4\~ст. 84 СК України\~визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1\~ст. 75 СК України\~визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки, станом на момент розгляду справи в суді дитині не виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 2\~500,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору. Враховуючи,\~що позивачем\~було пред`явлено\~дві вимоги\~про стягнення\~аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 2\~147,20 гривень (по 1 073,60 гривень за кожну з вимог). Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved