Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

28 липня 2022 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті сина - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що її син, [PERSON] був власником автомобіля марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном [NUMBER] , виданим ТСЦ 3541 05.07.2022 року, листом Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 26.07.2023 №31/53А3-14-2023 та витягом з ЄДТРЗ (реєстраційною карткою ТЗ). Право власності на вказаний транспортний засіб виникло на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 29.06.2022 №8341/22/000492 та акту огляду реалізованого транспортного засобу від 29.06.2022 №8341/22/000493, укладених між ним та ТОВ «Торгівельний дім «Авто-Шоп», який діяв на підставі договору комісії від 28.06.2022 №8341/22/000670 та акту технічного стану транспортного засобу від 28.06.2022 №8341/22/000670, укладених між ним ТОВ «Торгівельний дім «Авто-Шоп» та власником автомобіля [PERSON] . [INFO] її син, [PERSON] , [INFO] помер, після його смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з вказаного вище транспортного засобу. На момент смерті позивачка проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується її паспортом від 10.12.1996 ЕО 235534. Позивачка є єдиним спадкоємцем на все рухоме та нерухоме майно, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорної Л.С. від 15.06.2023 №93/02-14. За життя спадкодавцем заповіту складено не було. У квітні 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорної Л.С. для отримання свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , але 17.07.2023 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чорна Л.С. постановою №89/02-31 відмовив позивачці у вчиненні нотаріальних дій по виготовленню та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказане вище спадкове майно з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. В силу вказаних обставин, зважаючи на те, що в позивачки відсутні оригінали документів на транспортний засіб та немає можливості його отримати, з метою визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивачка змушена звернутись до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.08.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Одночасно витребувано у приватного нотаріуса ММНО Чорної Л.С. завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Петровський Д.О. в підготовче судове засідання не з`явились, представник позивачки адвокат Петровський Д.О. надав заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав через систему «Електронний суд» заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності за наявними матеріалами справи, заперечень проти позову не надав. У вересні 2023 року на адресу суду надійшла від приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області Чорної Л.С. копія спадкової справи за №57/2023, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Частиною 3ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.08.2022 серія [NUMBER] , актовий запис № 966. Після смерті сина [PERSON] , відкрилась спадщина на майно, що складається з транспортного засобу марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належав спадкодавцеві на підставі тимчасового реєстраційного талону [NUMBER] , виданого ТСЦ 3541 05.07.2022 року. Право власності на вказаний транспортний засіб виникло на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 29.06.2022 №8341/22/000492 та акту огляду реалізованого транспортного засобу від 29.06.2022 №8341/22/000493, укладених між ним та ТОВ «Торгівельний дім «Авто-Шоп», який діяв на підставі договору комісії від 28.06.2022 №8341/22/000670 та акту технічного стану транспортного засобу від 28.06.2022 №8341/22/000670, укладених між спадкодавцем, ТОВ «Торгівельний дім «Авто-Шоп» та власником автомобіля [PERSON] . Позивачка [PERSON] є матір`ю спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , фактично прийняла спадщину, так як була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент смерті, тобто спадкоємцем першої черги за законом. За заявою позивачки, 27 квітня 2022 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Л.С. заведено спадкову справу № 57/2022 після померлого [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 57/2023 заведеної 27 квітня 2023 року після смерті [PERSON] вбачається, що до спадкоємців першої черги за законом належать позивачка - мати померлого, а також батько померлого [PERSON] , який 27 квітня 2023 року подав до приватного нотаріуса Чорної Л.С. заяву про відмову від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, тобто позивачка є єдиною спадкоємицею на все рухоме та нерухоме майно, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] 17.07.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорної Л.С. щодо видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, постановою №89/02-31 від 17.07.2023 року заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, C 200 CDI, загальний легковий універсал, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт рухомого майна, в тому числі транспортний засіб, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Так, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року (у редакції на час виникнення спірних відносин), визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, є правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18. У пункті 7.15 постанови від 05квітня 2023року у справі № 911/1278/20 Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18 (провадження № 61-11481св20) щодо застосування положення статті 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух». Відповідно до пункту 2.2 Договору договору купівлі-продажу транспортного засобу від 29.06.2022 №8341/22/000492, який був за підписаний життя [PERSON] та ТОВ «Торгівельний дім «Авто-Шоп», право власності на транспортний засіб покупець набуває з моменту підписання сторонами даного договору, що свідчить про те, що за життя [PERSON] до нього перейшло право власності на указаний автомобіль. Також, [PERSON] за життя на підставі вказаних правовстановлюючих документів органом ТСЦ 3541 видано 05.07.2022 року тимчасовий реєстраційний талон ХХР №033012. Не здійснення [PERSON] реєстраційної процедури щодо отримання постійного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тим більше з урахуванням введення в Україні воєнного стану, не позбавляє його спадкоємців права набуття права власності на спірний транспортний засіб, право власності на який [PERSON] набув у встановленому законодавством України порядку. Отже, позивачка спадщину прийняла, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, після смерті [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України суд враховує, що цей спір виник внаслідок того, що позивачка не змогла надати нотаріусу первинні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спірний автомобіль. Тобто, спір виник не з вини відповідача. У зв`язку із цим, виходячи з вимог справедливості судового розгляду, судові витрати покладаються на позивачку. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved