Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Феденко М.В., в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 23 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Феденко М.В, зареєстрований в реєстрі за № 26. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.01.2021 позивач [PERSON] уклала договір довічного утримання з [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Феденко М.В. та зареєстровано в реєстрі за № 26. У зв`язку з посвідченням зазначеного вище договору приватним нотаріусом Феденко М.В. на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону на відчуження зазначеного в ньому нерухомого майна, що належить відповідачці до припинення чи розірвання договору, запис про обтяження в реєстрі за № 40234479. Також 23.01.2021 на підставі Договору і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56277123 від 23.01.2021 приватним нотаріусом Феденко М.В. було зареєстровано за відповідачкою право власності на вищезазначену квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2275061963101). Відповідно до умов Договору довічного утримання позивач передала у власність відповідачу належну їй на праві приватної власності двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалась довічно повністю утримувати позивачку. Відповідно до п.п. 4,6 Договору, сторони домовилися, що утримання буде надаватись позивачу у вигляді: забезпечення її житлом, шляхом надання їй права безоплатного довічного проживання в квартирі, яка є предметом цього договору; надаючи їй, як відчужувану харчування, одягу, догляду, необхідну допомогу. Відповідно до п.5 Договору, сторони визначили вартість матеріального забезпечення в розмірі не менш 2500,00 (двох тисяч п`ятсот гри.00 коп.) гривень щомісячно. Ця сума під індексації у порядку, встановленому законом. Після укладання 23.01.2021 договору довічного утримання відповідачка обов`язки за договором не виконувала, жодної матеріальної допомоги не надавала, а просто мешкала в окремій кімнаті в квартирі. Позивачка за власні кошти придбавала продукти харчування, одяг, ліки, сплачувала комунальні послуги та т.і. Після початку збройної агресії рф проти України позивачка та відповідачка 05.03 року виїхали до місця реєстрації відповідачки у будинок за адресою адреса: [ADDRESS] . 15.05.2022 позивачка повернулася до квартири за адресою: [ADDRESS] та продовжує там проживати по цей час самостійно. При цьому після 15.05.2022 відповідачка жодної допомоги позивачки не надавала та навіть факт припинила спілкування. Позивач є особою похилого віку (74 роки), єдиним джерелом доходів є пенсія в розмірі 3754,80 грн. За таких обставин позивач вважає, що відповідачка істотно порушила усі договору довічного утримання, що є правовою підставою для його розірвання. Доказами вищезазначених обставин є: чеки про придбання ліків, оплату комунальних послуг (2023 рік), виписка по картковому рахунку позивачки за період з 01.01.2021 по 09.05.2023, а також можуть бути пояснення свідків-сусідів. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні 03.10.2023 позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Заяв про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. До початку судового засідання від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.01.2021 позивач [PERSON] уклала договір довічного утримання з [PERSON] , в результаті якого [PERSON] передала у власність, а [PERSON] прийняла у власність двокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов`язалась забезпечувати [PERSON] , утриманням та доглядом довічно, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Феденко М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 26. Згідно п. 4 [PERSON] зобов`язалась довічно повністю утримувати [PERSON] , надаючи їй харчування, одяг, догляд, необхідну допомогу. Згідно п. 5 Договору вартість матеріального забезпечення визначається сторонами у розмірі не менше 2500,00 грн. щомісячно. Ця сума підлягає індексації у порядку встановленому законом. Згідно п. 6 Договору, [PERSON] має право довічного проживання у вищезгаданій квартирі. Позивачем надано суду копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг та копії чеків про придбання ліків, виписку із карткового рахунку позивача, з якого вбачається, що надходжень від відповідачки на її утримання не надходило, що підтверджують факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором довічного утримання. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками [PERSON] , також підтвердили факт того, що відповідачка до [PERSON] не приїжджає, допомоги ніякої не надає. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Позивач належним чином виконала покладені на неї договором обов`язки, але [PERSON] з моменту укладання договору не виконувала своїх обов`язків належним чином. Відповідно до\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст. 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1\~ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я. Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: 1) майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна у встановленому порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; 2) зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; 3) цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; 4) матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувана (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Відповідно до ч. 1\~ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 756 ЦК України\~визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У відповідності до ч. 2\~ст. 653 ЦК України\~у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, оцінивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, про розірвання договору довічного утримання від 23.01.2021 та повернення майна позивачу із визнанням за нею права власності на квартиру [ADDRESS] із скасуванням обтяження на дану квартиру. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved