Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У червні 2023 року позивач через свого представника звернуся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив стягнути із останньої матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, витрати на послуги евакуатора, послуги майданчика тимчасового утримання транспортного засобу, вартість проведення про оцінку матеріального збитку, судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 22.11.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригоду за участю автомобіля марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду від 08.02.2023 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року, [PERSON] визнано виною у порушенні п.2.3б, 10.1, 16.6 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Майнові збитки, які [PERSON] поніс внаслідок пошкодження автомобіля марки «Camry» реєстраційний номер\~ [NUMBER] , було оцінено у розмірі 516\~516,02 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого, була застрахована в Приватному Акціонерному товаристві "Страхова\~компанія "УТСК". Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260\~000 грн. та шкоду, заподіяну майну 130\~000 грн. На день звернення з цивільним позовом до суду "Страхова компанія "УТСК" виплатила в межах ліміту страхового відшкодування в розмірі 130\~000,00 грн. Окрім цього Позивач поніс витрати пов`язані із доставкою автомобіля після настання події у розмірі 4000,00 грн., зберіганням на майданчику тимчасового утримання автомобіля в сумі 4050,00 грн. та доставкою вищезазначеного автомобіля з майданчика тимчасового зберігання до Харківської обл., Золочівський р-н., с. Феськи, вул. Абрикосова, 18 у розмірі 25000,00 грн. Отже, обов`язок по відшкодуванню різниці, а також інші витрати позивач вважає за необхідне стягнути із відповідачки. 31.07.2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідачки правом подати відзив на позов не скористався, у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив, подав клопотання про призначення комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи. Протокольною ухвалою суду клопотання представника відповідачки про призначення комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи залишено без задоволення. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що 22.11.2022 року приблизно о 21 год. 43 хв. на регульованому перехресті вулиць Київська-Каштанова, в м.\~Обухів, Київської області, відбулося зіткнення автомобіля марки «Toyota», модель «Camry» реєстраційний номер\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] [INFO] \~із пасажиром [PERSON] [INFO] , який рухався по вул. Київська, із автомобілем марки «Volkswagen», модель «Passat» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , без пасажирів, яка здійснювала поворот на вул. Каштанова. Внаслідок події пасажир [PERSON] , [INFO] , отримала травми госпіталізована до КНП ОМР "Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування". В результаті ДТП Позивачу [PERSON] було завдано майнової та моральної шкоди. Дані обставини встановлені постановами Обухівського районного суду Київської області від 08.02.2023 року та Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року не піддаються сумніву та не підлягають доказуванню відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08.02.2023 року [PERSON] , відповідачку у справі, визнано винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року постанову Обухівського районного суду Київської області від 08.02.2023 року залишено без змін. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2\~ст.\~1187\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Положеннями ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №66/02-23 від 03.02.2023, оціненої ФОП [PERSON] , який діє на підставі Свідоцтва та Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №38/21 від 22.01.2021 Фондом державного майна України. Майнові збитки, які [PERSON] поніс внаслідок пошкодження автомобіля марки «Camry» реєстраційний номер\~ [NUMBER] , було оцінено у розмірі 516\~516,02(п`ятсот шістнадцять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень дві копійки). Матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «Camry» реєстраційний номер\~ [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 516\~516,02 грн.(п`ятсот шістнадцять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень дві копійки). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого, була застрахована в Приватному Акціонерному товаристві "Страхова\~компанія "УТСК" (надалі Третя особа без самостійних вимог на стороні Відповідача), про що зазначено в страховому полісі №208785503. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260\~000 грн. та шкоду, заподіяну майну 130\~000 грн. На день звернення з цивільним позовом до суду "Страхова компанія "УТСК" виплатила в межах ліміту страхового відшкодування в розмірі 130\~000,00 грн. (сто тридцять тисяч нуль копійок). Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В разі якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, з такими висновками погоджується Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду своїх у постановах. Виходячи з цього, обов`язок по відшкодуванню різниці, завданої ДТП покладається на [PERSON] у розмірі 386516,02 грн. Позивачем були\~сплачені кошти\~ФОП [PERSON] \~за проведення\~звіту про\~оцінку вартості\~матеріального збитку у розмірі\~3500,00\~грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 01.02.2023, а отже підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на послуги евакуатора за доставку автомобіля до м. Харків у розмірі 25000,00 грн., послуги евакуатора за доставку автомобіля з місця події на майданчик тимчасового утримання транспортного засобу у розмірі 4050,00 грн., та послуги майданчика тимчасового утримання транспортного засобу у розмірі 3500,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази їх понесення. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивач зазначив, що завдана моральна шкода полягала в тому, що він переніс душевних страждань які, пов`язані зі знищенням автомобіля, що в свою чергу, зумовило порушення встановленого ритму життя, викликало постійні переживання та турботи, додаткові витрати тощо. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України «моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила, за наявності її вини». Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 року) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок фізичних чи моральних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб. Згідно п. 9 вищезазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробних стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи ту обставину, що стороною відповідачки ніяким чином не заперечується розмір моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути із останньої на користь позивача [PERSON] моральну шкоду, визначену позивачем, у розмірі 25000,00 грн. Задовольняючи позов частково, суд відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 4\~167,01 грн. Щодо витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, слід зазначити наступне. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем заявлений розмір витрат на правничу допомогу становить 36000,00 грн. Суд не може погодиться із таким розміром витрат на правову допомогу з огляду на наступне. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається із додатку №2 до договору про надання правничої допомоги №25/11, вартість послуг адвоката становить: надання консультацій 1000,00 грн., вивчення та аналіз отриманих матеріалів, визначення з правовою позицією 1000,00 грн., підготовка позовної заяви та додатків до неї, копій необхідних документів, надсилання всіх документів до суду 4000,00 грн., представництво інтересів в суді першої інстанції (за одне судове засідання без витрат на поїздки) 4000,00 грн. Загальна сума 10\~000,00 грн. Суд не бере до уваги подані позивачем платіжні інструкції про переказ коштів від його імені на рахунок отримувача « [PERSON] », оскільки в призначеннях платежу зазначено «переказ власних коштів», що не може бути належним підтвердженням понесення витрат на правову допомогу у розмірі 36 000,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] процесуальних витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial