Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.10.2021р. відкрите виконавче провадження щодо виконавчого напису № 206664 від 22.06.2021р. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 0805/157275-ZP від 11.11.2015р., укладеним з АТ «Укрсоцбанк», в розмірі 59\~325, 52 грн. Позивач вважає, що нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, оскільки п. 2 Порядку № 1172 від 29.06.1999р., на який послався нотаріус, був визнаний незаконним на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. При цьому, між позивачем та банком була укладена заява-договір від 11.11.2015р., яка не була посвідчена нотаріально. Крім цього, розмір заборгованості визначений відповідачем не є безспірним, позивач не був повідомлений про звернення з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки стягувач має надіслати боржнику письмову вимогу про усунення порушень, також виконавчий напис вчинений із пропуском трирічного строку, при цьому відповідач незаконно нарахував проценти за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, який сплив 11.11.2016р., позивача не було повідомлено про відступлення права вимоги, зміст виконавчого напису не відповідає нормам законодавства, оскільки відсутні реквізити про розмір плати стягувачем державного мита. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витати. Відзив на позов У березні 2023 року відповідач подав відзив на позов в якому просив поновити строк на його подання (а.с.173-179), але за протокольною ухвалою суду у поновленні цього строку було відмовлено. Так, першу судову повістку з пакетом документів відповідач отримав 07.02.2022р., тобто строк на подання відзиву у нього закінчився 22.02.2022р., доказів того, що він направляв відзив до суду не подано. Крім цього, після передачі справи за підсудністю до Машівського районного суду відповідач судову повістку отримав 31.10.2022р., але відзив надіслав лише 30.03.2023р., а відтак суд визнав вказані причини не поважними (а.с.112, 128). 2.Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 08.12.2021р. справа передана за підсудністю до Вовчанського районного суду Харківської області (а.с.47). Відповідно до ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 10.01.2022р. позовну заяву залишено без руху (а.с.55-59). За ухвалою цього суду від 18.01.2022р. вжито заходи забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом (а.с.84-85). На підставі ухвали цього ж суду від 31.01.2021р. відкрито загальне позовне провадження (а.с.109). Відповідно до ухвали Машівського районного суду від 01.02.2023р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с.162-163). 3.Позиції учасників судового провадження В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.231-236). 4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 22.06.2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видав виконавчий напис № 206664 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача, якому ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступлено право вимоги за Договором факторингу № 29-01/19/1 від 29.01.2019р., якому АТ «Укрсоцбанк» відступлено право вимоги за Договором факторингу від 28.01.2019р. за Кредитним договором № 0805/157275-ZP від 11.11.2015р. укладеним з позивачем. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019р. по 07.06.2021р. в загальному розмірі 59\~325, 52 грн, що включає: заборгованість за тілом кредиту 16\~557, 66 грн, заборгованість за процентами та комісією 42\~267, 86 грн, плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.20). 11.11.2015р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] підписана Анкета № 0805/157275-ZP для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», за умовами якої позивачу встановлена кредитна лінія до 50\~000, 00 грн терміном на 1 рік з моменту надання кредиту з можливістю його продовження (а.с.21-22) . 04.10.2021р. відкрите виконавче провадження № 67018447 з примусового виконання виконавчого напису № 206664 від 22.06.2021р. (а.с.23-25, 41-43, 87-89), а 02.11.2021р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с.44-45, 85-86). 5. Мотиви суду Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок). Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу ІІ, якою не було передбачено вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. Отже, оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021р.тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між ПАТ «Укрсоцбанк»та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Щодо доводів позивача, що заборгованість не є безспірною, суд зазначає таке. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач доводів позивача не спростував, належних та допустимих доказів протилежного не надав, зокрема і документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Щодо доводів позивача про пропуск 3-річного строку позовної давності, суд зазначає, що дійсно у випадку надання кредиту в день оформлення договору, на момент укладення виконавчого напису міг закінчитися вказаний строк. Натомість, підрахунок строку давності пов`язаний саме з часом надання кредиту, а також можливістю його продовження, але в цій частині ніяких доказів і самим позивачем не надано. Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що з огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 22.06.2021р. на підставі пункту 2 Переліку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172, який втратив чинність 22 лютого 2017 року, тобто з цієї дати у нотаріуса були відсутні правові підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, останній не є безспірним, а відтак суд дійшов висновку, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС висловленій у Постанові від 16.05.2018 року, справа № 320/8269/15-ц. 6.Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908, 00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454, 00 грн, а всього 1362, 00 грн (а.с.93, 106). Щодо витрат понесених на професійну правничу допомогу, представник позивача заявила про те, що будуть подані додаткові докази, а тому просила вирішити це питання пізніше. На підставі викладеного,

Outcome: approved