Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнень звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до її малолітнього онука: [PERSON] , [INFO] , призначити її [PERSON] опікуном на малолітнім [PERSON] , внести відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позов мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] яка перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 28.03.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області, в шлюбі народився [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, її онук [PERSON] фактично проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не виконує покладених на нього законом батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник-адвокат Остапенко С.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, на задоволенні позову наполягали з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надавав. Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування Трофимчук О.В., Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Шевченко І.Ю., в судовому засіданні не заперечували, щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи зі її відсутності вирішення питання залишила на розсуд суду. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та бабусею [PERSON] , що підтверджуться свідоцтвом про народження. З 11.10.2008 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.03.2017 було розірвано. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.05.2019 з відповідача, [PERSON] на користь позивача, [PERSON] , були стягнуті аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , до повноліття. 21.07.2022 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки комунального закладу «Шатівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області від 23.06.2022 № 92, [PERSON] навчається в 6 класі КЗ «Шатівський ліцей». Згідно з характеристикою комунального закладу «Шатівський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області від 01.03.2023, № 01-24/23, [PERSON] , характеризується позитивно, товаришів має багато, сумлінний, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Ще за життя, мати дитини приймала активну участь в шкільному житті та приділяла належну увагу вихованню сина, а після її смерті, бабуся [PERSON] постійно турбується про онука та забезпечує його всім необхідним для здобуття навчальної програми. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.03.2023 складеного старостою Шатівського старостинського округу та Актом опитування по факту проживання (не проживання) особи від 01.03.2023 складених старостою Шатівського старостинського округу встановлено, що [PERSON] дійсно мешкає у будинку, який належить бабусі [PERSON] а також, те що остання, постійно з 05.05.2022 року здійснює догляд та піклується про онука [PERSON] . Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 22.02.2023 р. складеного комісією служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області встановлено, що бабуся дитини [PERSON] піклується про онука, про стан його здоров`я, фінансово підтримує. Також зазначено, що відповідач з дитиною не проживає, не приймає участі у вихованні сина, не піклується про життя та здоров`я, фінансово не підтримує, проживає на території російської федерації, а також те, що [PERSON] відмовляється проживати разом з батьком. Згідно висновку про стан здоров`я №103 від 06.04.2023, виданого поліклінічним відділенням №2 КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області» [PERSON] має задовільний стан здоров`я та може виконувати обов?язки опікуна. Неповнолітній [PERSON] , згідно висновку про стан здоров`я №102 від 06.04.2023, виданого поліклінічним відділенням №2 КНП «Лозівське територіальне медичне об?єднання» Лозівської міської ради Харківської області, має задовільний стан здоров`я та має всі щеплення згідно свого віку. [PERSON] з правами та обов`язками опікуна ознайомлена та є його бабусею, фактично піклується про нього, виховує онука, забезпечує його потреби, піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток. З висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №524 від 27.06.2023, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити батьківських справ [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу №6, принципу №7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.58,65,67 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. З подання виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність встановлення піклування та відповідність його інтересам дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №524 від 27.06.2023, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, на підставі поданих документів, матеріалів обстеження, бесід, вважає можливим призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] та опікуном над його майном. В зв`язку з вищевикладеним, та враховуючи, що відповідач ніяким чином не піклуються про свою дитину, не проявляює зацікавленості в подальшій долі сина, не цікавиться успіхами та інтересами останнього, станом його здоров?я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] та призначити опікуна над неповнолітнім, призначивши [PERSON] опікуном. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved