Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , [INFO] , 04.11.1989 року уклала шлюб з [PERSON] , який проживав у с. Антонівка у житловому будинку своїх батьків. Після укладення шлюбу в період з січня 1990 року по 02.11.1993 рік (старшій дитині виповнилося 3 роки), проживала без реєстрації (прописки) перебуваючи у декретних відпустках в селі Антонівна Вараського району, яке належить до зони гарантованого добровільного відселення. При цьому з 30.07.1987 року по 22.05.1997 рік [PERSON] , рахувалася на Рівненському заводі ім. 60-річчя Жовтня, де з січня 1990 року постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] , у с. Антонівка, беручи на роботі різного роду відгули, відпустки, а з серпня 1990 року перебувала у декретній відпустці та постійно проживала у с. Антонівка. Згідно записів медичної картки виданої на ім`я дитини заявниці [PERSON] з амбулаторії с. Антонівки вбачається, що заявниця з дитиною проживала у с. Антонівка, де регулярно лікар приходив додому на огляд дитини. Заявниці необхідно встановити юридичний факт для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року було відкрито провадження по даній справі. Представник заявниці адвокат Печончик О.В., у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с.Новосілки, Вараського (на той час - Володимирецького) району Рівненської області згідно паспорта серії [NUMBER] . Згідно довідки № 553 від 21.07.2023 року, яка видана Володимирецькою селищною радою вбачається, що [PERSON] , проживала та була зареєстрована з 01.01.1986 року по 12.01.1992 року, з 29.11.1999 року по 07.07.2016 року в с.Новосілки Вараського району Рівненської області. 04.11.1989 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , місце реєстрації виконком Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Також в судовому засіданні встановлено, що [INFO] заявниця народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане Антонівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області. [INFO] заявниця народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане Антонівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області. Згідно довідки № 998 від 20.07.2023 року, яка видана виконкомом Антонівської сільської ради вбачається, що [PERSON] , проживала та була зареєстрована з 13.01.1992 року по 25.11.1999 року, з 07.07.2016 року та по даний час в с.Антонівка Вараського району Рівненської області. Також факт проживання заявниці без реєстрації (прописки) в селі Антонівка, у спірний період підтверджується копіями медичних документів з яких вбачається, що діти заявниці перебували в даному населеному пункті на обліку, відвідували лікаря та отримували профілактичні щеплення відповідно до графіку. Отже з цього випливає, що [PERSON] , хоч не була зареєстрована в с.Антонівка Вараського (на той час - Володимирецького) Рівненської області однак фактично проживала в даному населеному пункті. В своїх письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт проживання заявниці [PERSON] , в с.Антонівка Вараського (на той час - Володимирецького) Рівненської області, в спірний період. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с.Антонівка, Вараського (на той час - Володимирецького) району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. З наведеного вбачається, що Антонівською сільською радою погосподарський облік було проведено з порушенням вимог, відомості про дату проживання [PERSON] , на території сільської ради, чим на даний час порушені її права на отримання різного роду компенсацій та пільг. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність документального підтвердження проживання заявниці у с.Антонівка, Вараського (на той час - Володимирецького) району Рівненської області в певний період, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в спірні періоди. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] , в с.Антонівка, Вараського (на той час - Володимирецького) Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з січня 1990 року по 02.11.1993 рік. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved