Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Карпенка Д.О. звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 06.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 04.09.2021 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач стверджує, що між нею та відповідачем сімейне життя не склалось, їх стосунки через непорозуміння з часом погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони останній рік проживають окремо, при цьому спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків. Позивач зазначає, що на початку бойових дій внаслідок військової агресії російської федерації, вона та її чоловік були вимушені евакуюватись з Донецької області. При цьому спільно вирішили розійтись, оскільки шлюб їх не склався, в зв`язку з чим вони поїхали у різних напрямках України. Враховуючи викладене, позивач вважає, що фактично на сьогоднішній день шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем вже припинені, а їх шлюб має лише формальний характер. У сторін різні характери, з протилежними поглядами на життя. Різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що в подальшому призвело до втрати взаєморозуміння, тому позивач просить шлюб розірвати. Представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явився, хоч про час та дату повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подавав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Шлюб між сторонами зареєстрований 04 вересня 2021 року Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №123, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved