Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, якому просить: - зобов`язати відповідачок усунути перешкоди в користуванні його присадибною земельною ділянкою та його власною криницею, яка розміщена на належній йому земельній ділянці та входить в склад будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є він; - зобов`язати відповідачок припинити експлуатувати каналізаційну трубу з рідкими відходами багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , яка проходить через його земельну ділянку та на якій знаходяться два каналізаційні колодязі від цієї труби, і як наслідок, каналізаційні води потрапляють в його криницю і питна вода не придатна для споживання, демонтувати та перенести з дотриманням санітарних та технічних вимог з його земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] два каналізаційні колодязі разом з каналізаційною трубою на прибудинкову територію належного відповідачкам багатоквартирного будинку по [ADDRESS] на встановлену правилами 20-метрову відстань від його криниці та його житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; - стягнути з відповідачок в солідарному порядку 1 238,30 грн за лабораторні дослідження води, оплачені по квитанції від 10.06.2022 на суму 1 238,30 грн., судові витрати по справі згідно із доданих квитанцій. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці, площею 0,24 га, яка передана йому у власність рішенням сесії Старомізунської сільської ради №8 від 17.02.1995. В склад будинковолодіння входить, зокрема, і криниця, яка розташована на належній йому земельній ділянці. Питна вода із даної криниці є джерелом водопостачання для забезпечення потреб його сім`ї. Належна йому земельна ділянка межує із земельною ділянкою, на якій розміщений будинок вчителів ( [ADDRESS] ), в якому проживають відповідачки. На його земельній ділянці знаходяться два каналізаційні колодязі та пролягає каналізаційна труба від сусіднього багатоквартирного будинку, в якому живуть відповідачки. Через дорогу, на відстані орієнтовно 10-15 м (менше 20 метрів) знаходиться септик Старомізунського ліцею, який не використовується. Факт розміщення на його земельній ділянці двох каналізаційних колодязів та пролягання каналізаційної труби, по якій стікають каналізаційні води з будинку вчителів підтверджується актом комісії від 10.05.2022. Так, комісією було встановлено, що його криниця знаходиться на власній присадибній ділянці, по якій проходить каналізація від сусіднього багатоквартирного будинку, а через дорогу, на відстані 10-15 метрів, знаходиться септик школи, який не використовується. Отже, септики та каналізаційні колодязі розташовані на його земельній ділянці, на відстані менше 20 метрів від його криниці. Відповідно до санітарно - гігієнічних вимог, вода у криниці не відповідає органаліптичним показникам, а саме - вода каламутна, з різким запахом та не відповідає санітарним нормам і правилам ДкржСанПіну - 2.2.4.171-10. Дані септики розташовані з недотриманням вимог санітарних та технічних вимог. Комісією було рекомендовано перенести септики з дотриманням санітарних та технічних норм, а йому здійснити заходи щодо очищення криниці. Воду із даної криниці йому рекомендовано не використовувати. Зазначає, що його право на використання за цільовим призначенням криниці порушено внаслідок дій відповідачок, які вчинені всупереч вимогам земельного законодавства, так як два каналізаційні колодязі та каналізаційна труба від будинку останніх знаходиться на його земельній ділянці та порушують п. 2.21., 2.22. «Держаних санітарних норми і правила утримання територій населених місць», ДБН Б 2.2.-12:2019 Планування та забудова територій. Відповідачки використовують два каналізаційні колодязі, які розміщені на його земельній ділянці на відстані менше 20 м від його криниці, в яку попадають каналізаційні стоки, в результаті чого, питна вода в криниці є непридатною для використання і шкідливою для здоров`я. Вважає, що належним способом захисту його порушених прав користування належною йому криницею, яка розміщена на його земельній ділянці, є зобов`язання відповідачок перенести з його земельної ділянки два каналізаційні колодязі з каналізаційною трубою. Вжиті ним заходи для відновлення права на користування належною йому земельною ділянкою та на користування безпечною питною водою з власної криниці не дали бажаного результату, а тому він змушений звертатись до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представниця - адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Кажук В.Б. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Останній зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивачем [PERSON] не надано жодних доказів того, яким чином відповідачки чинять перешкоди у користуванні його земельною ділянкою. Позивачем не надано документів, які б підтверджували його право власності на дану земельну ділянку. Зазначає, що відповідачки не є власниками каналізаційних мереж, а є лише їх користувачами, а тому не можуть вирішувати долю цих мереж. Септики будинку відповідачів знаходиться на відстані майже 40 м від криниці позивача, а тому жодних порушень норм ДБН немає. Більше того, будинок відповідачок побудований раніше, ні житловий будинок і криниця позивача, а тому саме ним порушено вимоги до розміщення криниці. Позивачем не доведено причинно - наслідкового зв`язку між наявністю каналізації житлового будинку відповідачок і невідповідністю санітарних норм води у його криниці. І хоча позивач посилається на ту обставину, що вода у його криниці непридатна для споживання, однак, що є причининою такого забрудення - невідомо і самим позивачем недоведено, що це саме каналізаційні стоки з будинку відповідачок. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлялась у встановленому законом порядку. 15.03.2023 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 86), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 26 жовтня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Кажука В.Б. через канцелярію суду 02.12.2022 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю зібрання доказів. 21 грудня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20 лютого 2023 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Кажука В.Б. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі. Відповідачка [PERSON] 15.03.2023 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та про невизнання позовних вимог. 18 квітня 2023 року позивач [PERSON] на електронну пошту суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: З даних копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 13.03.2012 (а.с. 11) та копії витягу про державну реєстрацію прав серії СБВ №745999 від 13.03.2012 (а.с. 12)встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу домоволодіння входить, зокрема, криниця. Згідно із копією архівного витягу із рішення 3 сесії 2 демократичного скликання Старомізунської сільської ради від 17.02.1995 №8 (а.с. 13), [PERSON] передано безоплатно у приватну власність, зокрема, земельну ділянку, площею 0,24 га, для обслуговування будинку і господарських споруд. Як вбачається із копії схеми земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 14), криниця (№1) знаходиться біля житлового будинку (літ. А) з лівої його сторони. Інші господарські будівлі та споруди (стайня (літ. Б), стодола (літ. В), вбиральня (літ. Г)) знаходяться праворуч від житлового будинку. Відповідно до акта від 25.03.2022 складеного комісією у складі: старости Старомізунського старостинського округу Титаренка Т.О., начальника відділу архітектури, містобудування, капітального будівництва та комунального майна апарату Вигодської селищної ради Довжанського Ю.В., головного спеціаліста цього ж відділу Гончарука А.Р., в присутності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21), криниця [PERSON] знаходиться на його присадибній ділянці, поруч із житловим будинком. Ймовірно із розташованого поруч багатоквартирного будинку у криницю [PERSON] потрапляють каналізаційні стоки. Колір води з криниці сірий із різким запахом. Комісією рекомендовано [PERSON] звернутися до санітарно - епідеміологічної служби для забору проб води та проведення лабораторного аналізу води. Згідно із актом від 10.05.2022 складеного комісією у складі: начальника відділу архітектури, містобудування, капітального будівництва та комунального майна апарату Вигодської селищної ради Довжанського Ю.В., головного спеціаліста цього ж відділу Гончарука А.Р., начальника відділу земельних відносин Максимчука В., головного спеціаліста відділу правового забезпечення Луцького В., начальника Долинського відділу ГУ Держпродспоживслужби в Івано - Франківській області Богачова Т., провідного спеціаліста Долинського відділу ГУ Держпродспоживслужби в Івано - Франківській області Гончар А., в присутності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 20), криниця [PERSON] знаходиться на його присадибній ділянці, по якій проходить каналізація від сусіднього багатоквартирного будинку, а також, через дорогу, на відстані орієнтовно 10-15 м знаходиться септик школи, який зі слів мешканців, не використовується. Відповідно до санітарно - гігієнічних вимог вода із колодязя не відповідає органаліптичним показникам, а саме: вода каламутна, з різким запахом та не відповідає Державним санітарним нормам і правилам. Септики на земельній ділянці [PERSON] розташовані з недотриманням вимог санітарних та гігієнічних вимог. Комісією рекомендовано перенести септики з дотриманням санітарних та технічних вимог, а [PERSON] здійснити заходи щодо очищення криниці. Згідно із результатом №186 санітарно - мікробіологічного дослідження від 10.06.2022 проведеного мікробіологічною лабораторією Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано - Франківський ОЦКПХ МОЗ України» (а.с. 15) проба води відібрана із криниці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10. Відповідно до протоколу №114 дослідження питної води від 09.06.2022 начальника Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано - Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» Петрушки М.В. (а.с. 17) проба води із криниці розташованої за адресою [ADDRESS] , за вмістом: заліза, нітратів, нітритів, аміаку, окисністю, кольоровістю та запахом не відповідає вимогам ДержСанПіну 2.2.4.171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для поживання людиною». Згідно з листом начальника Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано - Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» від 13.04.2023 №17.1.02-14/432/1 (а.с. 104), відповідно до проведених мікробіологічних досліджень (протокол №186 від 10.06.2022) питної води із індивідуального колодязя [PERSON] , у воді присутні колі форми в нормованому об`ємі більше 1 КУО в 100,0 см3. Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано - Франківській області (а.с. 30) роз`яснено, що у відповідності до «Держаних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», в умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м. Згідно із відповіддю Вигодської селищної ради Івано - Франківської області від 20.07.2022 №938/02-14 (а.с. 32), комісією встановлено, що септики від багатоквартирного будинку, зокрема септик школи, які розташовані на земельній ділянці [PERSON] знаходяться на відстані менше 20 м від його криниці. Згідно із погосподарського обліку, роком побудови будинку вчителя, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , є 1984, що підтверджується листом Вигодської селищної ради Івано - Франківської області від 09.12.2022 №1722/02-23 (а.с. 62). Відповідно до довідки №234 від 04.06.1983 районного архітектора Р.М. Козія (а.с. 75), Калуським відділом «Діпроміст» допущена помилка при проектуванні каналізації будинку для вчителів, а саме на земельній ділянці [PERSON] запроектовані септики. Будівельне управління яке спороджувало будинок зобов`язано септики розмістити на території, яка виділена для будівництва будинку для вчителів. Як вбачається із плану (а.с. 87) не земельній ділянці [PERSON] знаходить каналізаційна труба та два септики будинку вчителів. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він колишній працівник відділу архітектури. Будинок відповідачок побудований у 1983. Септик даного будинку колись були під`єднані до шкільної мережі. Щодо забруднення криниці позивача то зазначив, що останнім не дотримано відстань розміщення криниці до септиків будинку відповідачок. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює на посаді начальника Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ "Івано - Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України". Вода із криниці позивача не відповідає вимогам ДержСанПіну 2.2.4.171-10. "Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною". Свідок [PERSON] будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що працює на посаді начальника відділу земельних відносин Вигодської селищної ради. На розгляді в раді перебувала скарга позивача [PERSON] про те, що в його криницю попадали нечистоти із каналізації будинку вчителів. Час побудови будинку позивача [PERSON] - 1983. При огляді ними було оглянуто всі каналізаційні колодязі розміщені на земельній ділянці позивача , в яких текла вода. Технічної документації щодо будинку відповідачок у нього немає та ним такі знайти не вдалось. Отже, судом встановлено, що на земельній ділянці позивача [PERSON] знаходиться криниця, яка входить в склад його домоволодіння та є джерелом питної води для нього та його сім`ї, проходить каналізаційна труба і знаходяться два каналізаційні колодязі багатоквартирного будинку де проживають відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на відстані менше 20 м від криниці позивача. Вода у криниці позивача [PERSON] є непридатною для споживання, оскільки не відповідає вимогам ДержСанПіну та у ній присутні колі форми. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із потраплянням рідких відходів, що утворюються в квартирах відповідачок, в криницю позивача та щодо місця розміщення двох каналізаційних колодязів. ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 стаття 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, яке знаходиться на переданій йому у приватну власнсість земельній ділянці, площею 0,24 га, що розташовані за адресою [ADDRESS] . В склад домоволодіння входить, зокрема, криниця, яка є джерелом питної води для нього та його сім`ї. На земельній ділянці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та яка межує із земельною ділянкою позивача [PERSON] знаходиться будинок вчителів, власниками та жителями квартир якого є відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартири відповідачок нецентралізовані водопостачання та водовідведенням, у зв`язку із чим рідкі відходи, що утворюються у їхніх житлових квартирах через каналізаційну трубу потрапляють у дві вигрібні ями (колодязі). Вказана каналізаційна труба та дві вигрібні ями (колодязі) знаходяться на належній позивачу [PERSON] земельній ділянці. Вказані вище обставини сторонами не заперечуються. Згідно зі ст. 90, 91 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких перешкод та порушень його прав на землю та відшкодування завданих збитків, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, щоб не створювати незручності сусідам. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Як передбачено ч. 1 ст. 103 ЗК України, власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно зі ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (ч. 1, 3, 7 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду громадян (ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України). Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено обов`язки громадян, які пов`язані з бережливим ставленням до природи, її охорони та раціонального використання її багатств відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; одним з обов`язків є непорушення екологічних прав та законних інтересів інших громадян. Відповідно до ст. 4, 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище. Громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм, а при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Пунктом 1.1. «Державних санітарних норм та правил утримання населених місць» від 17.03.2011 № 145, передбачено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку (п. 2.21. «Державних санітарних норм та правил утримання населених місць»). Згідно з п. 2.22. «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Як зазначалось вище, каналізаційна труба із квартир відповідачок проходить через земельну ділянку позивача. У судовому засіданні також встановлено, що дві вигрібні ями (септики) також знаходяться на земельній ділянці позивача і розміщені на відстані менше 20 метрів від криниці позивача, вказане підтверджується актами комісій, які були складені у присутності позивача [PERSON] та відповідачок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповіддю Вигодської селищної ради від 06.09.2022. В результаті потрапляння каналізаційних рідких відходів з будинку відповідачок у криницю позивача, вода у ній є непридатною для споживання та містить колі форми, що підтверджується письмовими доказами, а саме: результатом №186 санітарно - мікробіологічного дослідження від 10.06.2022, протоколом №114 дослідження питної води від 09.06.2022, відповіддю начальника Долинського відділу Калуського районного відділу ДУ «Івано - Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» від 13.04.2023 №17.1.02-14/432/1. Факт розміщення системи каналізації будинку в якому знаходяться квартири відповідачок на земельній ділянці позивача [PERSON] підтверджується і довідкою районного архітектора, згідно із якою, будівельником при будівництві будинку вчителів допущена помилка при проектуванні каналізації, а тому септики запроектовані на земельній ділянці позивача [PERSON] з порушенням вимог законодавства. При цьому, доводи представника відповідачок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвоката Кажука В.Б. в частині того, що позивачем [PERSON] не надано доказів того, що вказана земельна ділянка належить йому на праві приватної власності, а тому він не може звертатись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні такою, суд відхиляє з огляду на таке. Згідно із абз. 2 п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Так, як зазначалось вище, позивачу [PERSON] передано у приватну власність земельну ділнку для обслуговування будинку і господарських споруд, площею 0,24 га., а тому він має право звертатись до суду з позовом про усунення порушень його права. Не заслуговують на увагу і доводи представника відповідачок в частині того, що септики житлового будинку відповідачок знаходяться на відстані майже 40 метрів, оскільки такі спростовані як письмовими доказами так показами свідками. Так, як вбачається із актів обстежень скаладених комісійно в присутності сторін, каналізація будинку відповідачів проходить по земельній ділянці позивача [PERSON] , септики розташовані з недотриманням вимог санітарних та технічних вимог. Жодних заперечень до вказаних актів обстежень сторони не мали. Доводи представника відповідачок в частині того, що позивачем не доведено, що саме каналізаційні стоки забруднюють його колодязь, суд відхиляє, оскільки такі спростовані письмовиви доказами, а саме результатом санітарно - мікробіологічного дослідження, протоколом дослідження питної води, з даних якого судом встановлено, що в пробах води наявні коліформи і така є непридатною для споживання. Стосовно інших доводів представника відповідачок суд зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрутовувати свої рішення. Обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різним, залежно від характеру рішення. В рішенні Європейського суду з прав людини, у справі "Серявін та інші проти України" вказано, що п. 1 ст. 6 Конвенції, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не має сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку є різним, залежно від характеру рішення. Таким чином, перевіряючи та оцінюючи доводи позивача [PERSON] та його представниці, суд вважає, що останніми доведено належними доказами порушення відповідачками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] санітарних норм та право позивача на безпечні умови проживання, внаслідок розміщення на його земельній ділянці двох септиків та пролягання каналізаційної труби. Також слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 статті 2, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що права кожного на життя охороняється законом, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. Так, у пункті 77 справи «Дземюк проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що скарги за статтею 8 Конвенції подавалися у різних випадках, коли висловлювалося занепокоєння щодо довкілля (рішення у справі «Фадєєва проти росії» (Fadeyeva v. russia), заява № 55723/00, п. 68, ECHR 2005-IV). Проте для того, щоб порушити питання за статтею 8 Конвенції, втручання, щодо якого скаржиться заявник, має безпосередньо впливати на його житло, приватне або сімейне життя та має досягти певного мінімального рівня, щоб скарги підпадали під дію статті 8 Конвенції (рішення від 09.12.1994 у справі «Лопес Остра проти Іспанії» та вищенаведене рішення у справі «Фадєєва проти росії». Тому для рішення першочерговим є те, чи може забруднення довкілля, на яке скаржиться заявник, вважатися таким, що достатньо негативно впливає на користування зручностями його житла та якість його приватного і родинного життя (рішення від 02.12.2010 у справі «Іван Атанасов проти Болгарії». Отже, позивачем [PERSON] доведено, що розміщення каналізаційної труби та двох каналізаційних колодязів (септиків) відповідачок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] впливає на якість питної води у належній йому криниці і це безпосередньо впливає на його життя, оскільки до належного йому домоволодіння не підведено централізоване водопостачанням, а дана криниця являється єдиним джерелом питної води для нього та його сім`ї. Іншого способу захисту своїх прав, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає. V. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вказав у позовній заяві позивач, ним понесені такі судові витрати: 1 238,30 грн за лабораторне дослідження води та сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підтвердження понесення судових витрат позивач подав: квитанцію про сплату за лабораторні дослідження в розмірі 1 238,30 грн (а.с. 18) та квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн (а.с. 33) Враховуючи те, що позов задоволено, понесені витрати зі сплати за лабораторні дослідження та сплату судового збору на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачок на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 129 Конституції України, ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 10, 81, 89 ЦПК України, ст. 90, 91, 96, 103, 104, 152 ЗК України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 4, 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п. 1.1., 2.21., 2.22. «Державних санітарних норм та правил утримання населених місць» від 17.03.2011 № 145, та

Outcome: approved