Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

07.09.2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , померлої [INFO] , правовстановлюючих документів: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190305 від 24.06.2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189663 від 19.07.2005 року, виданих на ім`я [PERSON] , що необхідно для реалізації спадкових прав. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявниця, її представник, представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з огляду на наступне. Так, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 02.12.2002 року, заявницею є [PERSON] , [INFO] (а.с.5,17). Матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.16, 14, 15), матір`ю якої, в свою чергу є [PERSON] (а.с.13). [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190305 від 24.06.2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189663 від 19.07.2005 року належали земельні ділянки площею 0,18 га та 0,94 га, розташовані на території Репужинецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно (а.с.11, 12). Таким чином, заявниця [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] по лінії матері. [INFO] , в селі Репужинці Чернівецького району Чернівецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.07.2022 року Заставнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №99 (а.с.9). За загальними положеннями про спадкування, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України), і до її складу входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 0,18 га та 0,94 га, розташованих на території Репужинецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , посвідченим старостою старостинського округу №2 с. Репужинці Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 11.02.2022 року, реєстровий номер 2-08, є [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,18 га та 0,94 га, розташованих на території Репужинецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим що правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на ім`я [PERSON] (а.с.19). Таким чином, під час розгляду справи встановлено наявність розбіжностей у зазначенні прізвища спадкодавиці в свідоцтві про смерть та державних актах на право власності на земельну, які є правовстановлюючими документами. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до довідки Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №206 від 07.04.2023 року, [PERSON] , 1941 року народження, та [PERSON] , 1941 року народження, є одна й та сама особа, яка народилася та померла в селі Репужинці Чернівецького району Чернівецької області (а.с.21). Відповідно до довідки Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №207 від 07.04.2023 року, [PERSON] , 1941 року народження, належали земельні ділянки (пай) площею 0,94 га, 0,18 га на підставі державних актів серії ЯБ №189663, ЯБ №190305, які перебувають оренді СТзОВ «Україна» (а.с.20). Крім того, з довідки з місця проживання, виданої [PERSON] вбачається, що членами родини [PERSON] , 1941 року народження, яка проживала в [ADDRESS] з 23.02.1978 року по день смерті, були, зокрема [PERSON] , 1998 року народження (правнучка), [PERSON] , 2000 року народження (правнучка), що також вказує на існування розбіжностей в написанні прізвища членів родини померлої [PERSON] . Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи та оцінивши надані заявником докази, суд приходить до переконання, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190305 від 24.06.2005 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189663 від 19.07.2005 року виданий на ім`я [PERSON] , належать [PERSON] , померлій [INFO] . За таких обставин, з метою реалізації прав спадкоємиці [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом [PERSON] необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190305 від 24.06.2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189663 від 19.07.2005 виданих на ім`я [PERSON] , що дозволить їй отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В інший спосіб, ані ж в позасудовому порядку, встановити факт належності державних актів на право власності на земельну ділянку є неможливим. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що заявницею при зверненні до суду з вищевказаною заявою не доплачено судовий збір. Відповідно до ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При чому, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз.2 ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір»). Як вбачається з заяви [PERSON] вона заявляє дві вимоги немайнового характеру, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючого документа державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190305 від 24.06.2005 року, а також про встановлення факту належності правовстановлюючого документа державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189663 від 19.07.2005 року. Отже, судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб має бути сплачений [PERSON] за кожну таку вимогу немайнового характеру. Відповідно до\~ст.7\~ЗУ «Про\~Державний бюджет\~України на\~2023\~рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2684 гривні. Таким чином, при зверненні до суду з вищевказаною заявою заявницею мало б бути сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн (2*(2684*0,2)=1073,60). Заявницею, згідно квитанції №184-8247-1386-4752 від 09.07.2023 року спалчено судовий збір в розмірі 536,80 грн. Отже, недоплачена сума судового збору в розмірі 536,80 (1073,60- 536,80=536,80) грн підлягає стягненню з заявниці на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved