Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 28 січня 2022 року [PERSON] , а 29 червня 2022 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовними заявами, остаточно просили суд: стягнути на користь [PERSON] завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) майнову шкоду в розмірі 23104,95 грн., зокрема: з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») - 10653,92 грн., а з [PERSON] - 12451,03 грн.; стягнути з [PERSON] моральну (немайнову) шкоду: на користь [PERSON] - в розмірі 10000,00 грн., на користь [PERSON] - в розмірі 15000,00 грн. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 січня 2019 року [PERSON] порушив Правила дорожнього руху і спричинив ДТП, за що постановою суду від 25 лютого 2019 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, внаслідок якої автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , що перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] , отримав механічні пошкодження. 30 січня 2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування. 02 лютого 2019 року автомобіль було відремонтовано та вартість відновлювального ремонту склала 34651,43 грн. 19 березня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено розрахунок страхового відшкодування і збиток, завданий внаслідок пошкодження транспортного засобу, склав 11546,48 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 25393,37 грн. 05 квітня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 10546,48 грн. [PERSON] не був згідний із сумою страхового відшкодування, яка йому виплачена, адже вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становила 34651,43 грн. про що надав ПАТ «НАСК «Оранта» необхідні документи, однак 03 травня 2019 року страхова компанія відмовила у додаткових виплатах. Позивач не погодився зі страховою компанією, тому звернувся до суду і за його клопотанням проведено експертизу якою встановлено, що страхова компанія зобов`язана відшкодувати завдані внаслідок ДТП збитки у розмірі 21200,40 грн., а з урахуванням вже сплачених коштів - 10653,92 грн., решта вартості відновлювального ремонту, за мінусом франшизи, має сплатити винуватець ДТП - [PERSON] в сумі 12451,03 грн. Позивачам, як співвласникам, внаслідок ДТП завдано не лише матеріальної, але й моральної шкоди, яку просять стягнути з [PERSON] ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ (основні) 3. 28 січня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП у якій просив суд: стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь завдану в результаті ДТП майнову шкоду в розмірі 23104,95 грн., стягнути з [PERSON] на його користь суму франшизи 1000,00 грн. (справа №678/94/22, провадження №2-678-179/22) (а.с. 1-7, 19 т. 1). 03 лютого 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 22 т. 1). 12 березня 2022 року надійшов відзив ПАТ «НАСК «Оранта» на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с. 37-40 т. 1). 14 березня 2022 року [PERSON] подав заяву у якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення франшизи в розмірі 1000,00 грн. визнає (а.с. 55 т. 1). 02 травня 2022 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив ПАТ «НАСК «Оранта» і просить доводи відповідача відхилити (а.с. 95-97 т. 1). 30 червня 2022 року ухвалою суду призначено транспортно-товарознавчу експертизу (а.с. 166-168 т. 1). 31 жовтня 2022 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи (а.с. 191-205 т. 1). 4. 29 червня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у якій просять суд: стягнути з [PERSON] моральну (немайнову) шкоду: на користь [PERSON] - в розмірі 10000,00 грн., на користь [PERSON] - в розмірі 15000,00 грн. (справа №678/664/22, провадження №2-678-258/22) (а.с. 1-5, 40 т. 2). 06 липня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 41 т. 2). 27 липня 2022 року надійшов відзив (заперечення проти позову) [PERSON] і просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] і [PERSON] в зв`язку з пропуском строків позовної давності або через недоведеність (а.с. 52-57 т. 2). 05 вересня 2022 року ухвалою суду залучено ПАТ «НАСК «Оранта» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 83 т. 2). 22 грудня 2022 року ухвалою суду об`єднано в одне провадження цивільні справи №678/664/22 та №678/94/22 (а.с. 112 т. 2). 07 лютого 2023 року в судовому засіданні [PERSON] відмовився від позовних вимог до [PERSON] щодо стягнення 1000,00 грн. франшизи в зв`язку зі сплатою коштів. 27 лютого 2023 року представник позивача [PERSON] подав клопотання про залучення співвідповідача - [PERSON] за позовними вимогами про відшкодування завданої в результаті ДТП майнової шкоди і просить стягнути на користь [PERSON] завдану в результаті ДТП майнову шкоду в розмірі 23104,95 грн., зокрема: з ПАТ «НАСК «Оранта» - 10653,92 грн., а з [PERSON] - 12451,03 грн. (а.с. 145-151 т. 2). 12 травня 2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі [PERSON] як співвідповідача у справі за позовними вимогами про відшкодування завданої в результаті ДТП майнової шкоди (а.с. 182 т. 2). ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 5. У судових засіданнях позивачі [PERSON] і [PERSON] , їх представник - адвокат Демчишин М.В. просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 6. У судових засіданнях [PERSON] та його представник - адвокат Мариняк М.В. просили відмовити в задоволенні позовних вимог. 7. У судових засіданнях представник ПАТ «НАСК «Оранта» - адвокат Панькова О.Ю. просила відмовити в задоволенні позовних вимог. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 1) щодо відшкодування майнової шкоди 8. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів і суд повинен установити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи та вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 9. В силу п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абз. 1 ч. 3). У відповідності до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. 10. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі. 11. Загальні положення про відшкодування шкоди визначені главою 82 ЦК України. Як зазначено у ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2). За змістом ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 12. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (абз. 4 п. 9). Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (абз. 1 п. 4). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків) (абз. 3 п. 14). 13. Отже, за фактом завдання шкоди виникає деліктне зобов`язання, яке припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. 14. Регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди, натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Якщо потерпілий одержав відшкодування від завдавача шкоди у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. 15. В свою чергу, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Законодавець у ч. 1 ст. 979 ЦК України визначив, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (ч. 2). За змістом п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються види обов`язкового страхування, зокрема, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. 16. У п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. В силу ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Як зазначено у п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом. В силу абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У пп. 33.1.4 п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язок особи, як водія транспортного засобу, причетного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Метою такого обов`язку є надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам. Законодавець у ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначив, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2). Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) п. 34.3). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти (п. 34.4). Як зазначено у п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 17. Таким чином, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 18. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зазначено, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Правильним є стягнення винної особи різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19. 2) щодо відшкодування моральної шкоди 19. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ч. 2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3). В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 20. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (абз. 1-2 п. 3). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9). V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 21. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 11, 98 т. 1, а.с. 18 т. 2). Факт придбання [PERSON] транспортного засобу NISSAN X-TRAIL підтверджується копією договору №120908-2 від 12 вересня 2008 року, видатковою накладною від 12 вересня 2008 року (а.с. 153, 154 т. 1, а.с. 16, 17 т. 2). 22. Згідно полісу №АМ/7479312 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком є ПАТ «НАСК «Оранта», страхувальником є [PERSON] , строк дії договору - з 20 серпня 2018 року по 19 серпня 2019 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн., забезпечений транспортний засіб - ВАЗ-2104, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 13, 100 т. 1, а.с. 14 т. 2). 23. 29 січня 2019 року [PERSON] повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про те, що їхав по вул. Горького смт Летичів на рівнозначному перехресті, повертаючи на ліво не помітив автомобіль з реєстраційним номером [NUMBER] , вчинив ДТП (а.с. 71 т. 2). 24. 30 січня 2019 року представником ПАТ «НАСК «Оранта» Бондарчуком В.Д. складено протокол (акт) огляду транспортного засобу, який підписаний [PERSON] , у якому зазначено відомості про транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , наведено перелік пошкоджень (а.с. 160-161 т. 1). 25. 01 і 02 лютого 2019 року ФОП [PERSON] видано накладні №68, №70 згідно яких [PERSON] реалізовано товар (запчастини) на суму 16995,00 грн. і на суму 13602,00 грн. (а.с. 16, 17, 47, 48, 103, 104 т. 1, а.с. 26, 27 т. 2). 26. 02 лютого 2019 року Автоцентром NISSAN на замовлення [PERSON] складено Акт виконаних робіт №Ш000006590, який стосується ремонту / технічного обслуговування транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, державний номер [NUMBER] , сплачено всього 4054,43 грн. (а.с. 15, 46, 102 т. 1, а.с. 28 т. 2). 27. 25 лютого 2019 року постановою Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №678/126/19, провадження №3-678-51/19), яка набрала законної сили 12 березня 2019 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 340,00 грн. Згідно постанови суду 29 січня 2019 року о 17 год. 10 хв. в смт Летичів [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2104, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг Свободи-Героїв Крут здійснив маневр лівого повороту, не надавши перевагу в русі автомобілю Нісан, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення із ним і автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.3 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 10 т. 1, а.с. 7 т. 2). 28. 19 березня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено розрахунок страхового відшкодування згідно якого страхувальником є [PERSON] , договір страхування №АМ 7479312 від 19 серпня 2019 року, період страхування - з 20 серпня 2018 року по 19 серпня 2019 року, марка, модель автомобіля - NISSAN X-TRAIL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , страховий випадок - ДТП, який настав 29 січня 2019 року, дата повідомлення - 30 січня 2019 року, сума страхового відшкодування - 10546,48 грн. (а.с. 45 т. 1). 29. 05 квітня 2019 року згідно квитанції №2975297523 (дублікат) на рахунок [PERSON] надійшли кошти в сумі 10546,48 грн. (а.с. 12, 99 т. 1). 30. 03 травня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» листом повідомило [PERSON] у відповідь на звернення щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП 29 січня 2019 року за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2104, державний реєстраційний номер [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 серпня 2018 року №АМ 7479312, про те, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду від 30 січня 2019 року пошкодженого транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та оскільки строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує 7 років, то значення Е3 (коефіцієнт фізичного зносу) застосовується на загальних підставах і становить 65%. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 19 березня 2019 року матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП склав 11546,48 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 25393,37 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 11546,48 грн.). Згідно страхового акту №ОЦВ-19-22-2622/1 ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, страховиком 29 березня 2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 10546,48 грн. (11546,48 - 1000,00) на банківський рахунок, отримувач платежу - [PERSON] . Надані до ПАТ «НАСК «Оранта» Акти виконаних робіт №Ш000006590 від 02 лютого 2019 року, №Ш000006720 від 08 лютого 2019 року з Автоцентру NISSAN та накладні №70 від 02 лютого 2019 року, №75 від 07 лютого 2019 року, №68 від 01 лютого 2019 року з ФОП « [PERSON] » на загальну суму 45829,48 грн. (далі - АВР) було проаналізовано спеціалістами ПАТ «НАСК «Оранта» та встановлено, що позиції зазначені у АВР №Ш000006720 від 08 лютого 2019 року під номерами 3, 4, 5, 6 та у розділі запчастин та витратних матеріалів під номерами 1, 2, не відповідають протоколу огляду від 30 січня 2019 року та деякі позиції не відносяться до даної події. Таким чином, відповідно до АВР, за вирахуванням непогоджених позицій та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 18987,88 грн. (а.с. 16, 44, 101 т. 1, а.с. 15 т. 2). 31. [PERSON] надано фото світлини на яких зображено транспортні засоби NISSAN X-TRAIL, номерний знак [NUMBER] , та ВАЗ-2104, номерний знак [NUMBER] в момент ДТП 29 січня 2019 року (а.с. 158-159 т. 1, а.с. 12-13 т. 2). 32. 14 жовтня 2022 року через АТ «Укрпошта» на адресу Паламарчука (ініціали не вказані) здійснено поштовий адресний переказ коштів у сумі 1000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком, однак хто здійснив переказ - не вказано (а.с. 91 т. 2). Позивач [PERSON] і його представник - адвокат Демчишин М.В. не заперечували, що кошти від [PERSON] в сумі 1000,00 грн. надійшли. 33. 20 жовтня 2022 року експертом Хмельницького відділення Київського науково-дослідженого інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Відлацьким А.А., який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, складено висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №2406-2409/22-26 та встановлено, що: 1) ринкова вартість транспортного засобу Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , на момент настання ДТП, яка мала місце 29 січня 2019 року, складає 275564,64 грн., 2) вартість відновлювального ремонту (з урахуванням документально підтверджених понесених витрат) транспортного засобу Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , внаслідок механічних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка мала місце 29 січня 2019 року, складає 45314,36 грн., 3) вартість відновлювального ремонту (з урахуванням документально підтверджених понесених витрат) транспортного засобу Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , внаслідок механічних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка мала місце 29 січня 2019 року, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових колісного транспортного засобу складає 20082,14 грн., 4) вартість матеріального збитку (з урахуванням документально підтверджених понесених витрат) завданого власнику транспортного засобу Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , в результаті механічних пошкоджень, отриманих в ДТП, яка мала місце 29 січня 2019 року, складає 20082,14 грн. (а.с. 191-205 т. 1). 34. 13 лютого 2023 року в судовому засіданні експерт [PERSON] відповів на поставлені учасниками справи питання, підтвердив висновок від 20 жовтня 2022 року. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 35. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 36. Із встановлених обставин вбачається, що 29 січня 2019 року відбулась ДТП з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ-2104, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої транспортному засобу NISSAN X-TRAIL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , спричинені механічні пошкодження. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником є [PERSON] , а забезпечений транспортний засіб - ВАЗ-2104, державний номерний знак [NUMBER] . Хоча страхувальником є [PERSON] , а в момент ДТП водієм був [PERSON] , проте ПАТ «НАСК «Оранта» вказану подію визнало страховим випадком, оскільки [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом на належній правовій підставі, та виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10546,48 грн. 37. Водночас, виплачений 05 квітня 2019 року розмір страхового відшкодування не був узгоджений між ПАТ «НАСК «Оранта» і [PERSON] , навпаки [PERSON] не погодився з ним і надав страховій компанії докази того, що поніс значно більші витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, однак його доводи були відхилені ПАТ «НАСК «Оранта» про що зазначено у листі від 03 травня 2019 року. 38. Оцінюючи лист ПАТ «НАСК «Оранта» від 03 травня 2019 року в сукупності з іншими письмовими доказами, зокрема, із протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 30 січня 2019 року і розрахунком страхового відшкодування від 19 березня 2019 року, суд приходить до висновку, що за його змістом відповідь адресована саме [PERSON] (про це ж зазначено у відзиві представника страхової компанії), незважаючи на те, що у тексті листа міститься вказівка не на транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , а на транспортний засіб Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, у листі страхова компанія одночасно зазначає декілька різних вартісних показників відновлювального ремонту і [PERSON] обґрунтовано посилається на незрозумілість позиції страховика щодо розміру страхового відшкодування. За цих обставин, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач правомірно звернувся до суду з клопотанням про призначення експертизи для визначення розміру збитків і на стадії судового розгляду проведена відповідна експертиза про що складено висновок, експерт попереджений про кримінальну відповідальність, а учасники судового розгляду не ставили під сумнів встановлені експертом обставини, оскільки з клопотанням про призначення іншої експертизи не звертались. 39. Суд відхиляє твердження представника [PERSON] , що надані накладні ФОП [PERSON] є неналежними доказами, адже у передбаченому законом порядку не було встановлено, що такі є підробленими, оцінку цим накладним надала як страхова компанія у листі від 03 травня 2019 року, так і експерт у висновку від 20 жовтня 2022 року. 40. Із двох накладних та акта виконаних робіт вбачається, що [PERSON] поніс витрати на відновлювальний ремонт в розмірі 34651,43 грн. (16995,00 + 13602,00 + 4054,43). ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10546,48 грн. [PERSON] сплатив [PERSON] франшизу в розмірі 1000,00 грн. Отже, [PERSON] не відшкодовано заподіяну внаслідок ДТП майнову шкоду в розмірі 23104,95 грн. (34651,43 - 10546,48 - 1000,00). 41. Обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності. З урахуванням зазначеного експертом у висновку коефіцієнту фізичного зносу складових належного [PERSON] транспортного засобу, що складає 0,63, страхова компанія зобов`язана відшкодувати йому завдані внаслідок ДТП збитки у розмірі 21200,40 грн.: 34651,43 - 1000,00 = 33651,43 * 0,63 = 21200,40. Враховуючи вже сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 10546,48 грн., з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] слід стягнути 10653,92 грн. (21200,40 - 10546,48). Решта вартості відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , за мінусом франшизи, складає 12451,03 грн. (34651,43 - 21200,40 - 1000,00) і підлягає стягненню з винуватця ДТП - [PERSON] . 42. Суд погоджується із доводами [PERSON] і [PERSON] у тому, що внаслідок ДТП належний їм транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що виключало можливість його подальшої безпечної експлуатації і вони за власні кошти провели відновлювальний ремонт автомобіля за який їм кошти ні страховою компанією, ні особою, яка винна у ДТП, не були відшкодовані у повному обсязі. У період з 29 січня 2019 року по 02 лютого 2019 року [PERSON] і [PERSON] були позбавлені можливості користуватись належним їм транспортним засобом, тобто відбулося порушення звичайного ритму їх життя і зміна особистих планів, у вказаний період їм було неможливо здійснити догляд за хворими родичами, виникли труднощі у відвідуванні дитиною школи, тощо. [PERSON] в момент ДТП перебувала за кермом, тобто пережила значний стрес та хвилювання не лише за своє життя і здоров`я, але й за неповнолітню доньку, яка також знаходилась в транспортному засобі. Тобто, подія ДТП мала вплив на фізичний і психологічний стан здоров`я позивачів. Сукупність наведеного свідчить про наявність підстав для стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] і [PERSON] з [PERSON] . Незважаючи на вищезазначені обставини, які дають підстави для відшкодування моральної шкоди, суд все ж вважає заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. на користь [PERSON] та 15000,00 грн. на користь [PERSON] завищеними, адже розмір відшкодування має бути достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи характер, тривалість та глибину заподіяних позивачам моральних страждань, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди має становити: [PERSON] - 4000,00 грн., а [PERSON] - 6000,00 грн. 43. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності (ч. 2). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3). Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Карантин діяв до 30 червня 2023 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-IX від 15 березня 2022 року, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, який затверджено Законом України №2212-IX від 21 квітня 2022 року, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, який затверджено Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, який затверджено Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, який затверджено Законом України №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року, який затверджено Законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, Указом Президента України №254/2023 від 01 травня.2023 року, який затверджено Законом України №3057-ІХ від 02 травня 2023 року, Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, який затверджено Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово було продовжено строком на 90 діб. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Із матеріалів справи випливає, що [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із позовними заявами в період дії карантину, крім того, в Україні діє воєнний стан, тому в силу п. 12 і п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності не порушені. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 44. Встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, дають суду підстави для висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, однак частково із вказаних у мотивувальній частині рішення суду підстав. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачі належними і допустимими доказами довели правомірність своїх вимог.

Outcome: partial