Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.11.2010 року, про що було зроблено відповідний актовий запис. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ві 26.06.2018 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманню дітей, в зв`язку з чим вона звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів. Однак відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, не надає ніякою матеріальної допомоги по їх утриманню, в результаті чого станом на 09.03.2021 року борг по сплаті аліментів , щтрафам та виконавчому збору складає 134215 грн 21 коп. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей: не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, матеріальним станом. В судове засідання позивач та представник позивач не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, зазначили, що на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст.. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву та будь-яких клопотань не надав. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі та надали висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до висновку Олександрійської міської ради Кіровоградської області як органу опіки та піклування від 20.09.2023 року, враховуючи, що [PERSON] , не виконує батьківські обов`язки з 2018 року, а саме: після розірвання шлюбу батько перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей і мати була вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів, батько ухилявся від сплати аліментів у зв`язку з чим було винесено постанову про арешт майна боржника, за інформацією навчального закладу відомо, що батько участі у вихованні дітей не бере, батьківські збори не відвідував, з вчителями не спілкувався, на засідання комісії не з`явився, тому орган опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Постановою державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09.03.2021 року в зв`язку з несплатою [PERSON] боргу по аліментам, штрафам та виконавчому збору накладено арешт на його майно. Згідно довідки №1 від 05.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району станом на 02.02.2018 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та донькою [PERSON] . Згідно довідки від 07.07.2021 року, виданої КНП Кропивницької районної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги Кропивницького району" під час захворювання дітей [PERSON] та [PERSON] батько ні разу не опікувався дітьми, на прийом до лікаря постійно з`являлась або мама дітей, або бабуся. Згідно довідки №155 від 05.07.2021 року, виданої Соколівським закладом загальної освіти Кропивницького району Кіровоградської області батько дітей, [PERSON] , за час навчання дітей в даному закладі не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вичтелями з питань навчання та виховання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує матеріально, не спілкується з дитиною, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї доньки, фактично переклавши цей обов`язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо до неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , що сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. та в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved