Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшов позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України Чернігівської обласної ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину). Позов обґрунтовано тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 по справі № 751/9033/21 [PERSON] , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілою. Вказана ухвала Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20.12.2021 набрала законної сили 28.12.2021. Так, ухвалою встановлено, що [PERSON] 09.10.2021 близько 11:40, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz CI 80», реєстраційний номер [NUMBER] . рухаючись проспектом Перемоги міста Чернігова у напрямку від перехрестя з проспектом Миру до перехрестя з вулицею Івана Мазепи, поблизу будинку, розташованого за адресою: м.Чернігів, пр-т Перемоги, 41, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, у порушення вимог пункту 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху. затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу [PERSON] , яка перетинала проїзну частину в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку його руху та для котрої створювалась небезпека, унаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому голівки лівої малогомілкової кістки, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійно-рваною раною потиличної ділянки голови, часткового розриву лівого ключично-акроміального зчленування, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в період з 09.10.2021 по 19.10.2021. Згідно інформації щодо вартості лікування потерпілого в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за жовтень 2021 вартість витрат на лікування [PERSON] становить 10 545 грн. 30 коп. Витрати на 10 ліжко-днів складають: - оплата праці та нарахування ЄСВ 8074,00 грн; - медикаменти 1513,01 грн; матеріальні витрати 242,77 грн - харчування 128,81 грн - інші витрати (послуги, енергоносії та ін.) 586,71 грн. У вартість 10 ліжко-днів включені витрати здійснені: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (державний бюджет) в сумі 10320,70 грн; за рахунок коштів обласного бюджету 224,60 грн. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (далі НСЗУ) та Чернігівської обласної ради, витрачених на лікування потерпілої, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Предметом позовних вимог відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради внаслідок отримання тілесного ушкодження, неповернення яких і спричинило порушення інтересів держави, які потребують захисту в судовому порядку та свідчить про порушення економічних інтересів, ускладнює належну реалізацію державної політики в галузі охорони здоров`я, оскільки кошти, залишаються до цього часу не відшкодовані, що згідно зі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що кримінальне провадження №12021270340003142 перебувало на розгляді у суді першої інстанції. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021, яка набрала законної сили у справі №751/9033/21 кримінальне провадження за ч. 1 ст.\~286\~КК України відносно [PERSON] закрито у зв`язку з примиренням з потерпілою. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 встановлено, що [PERSON] 09.10.2021 близько 11:40, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz CI 80», реєстраційний номер [NUMBER] . рухаючись проспектом Перемоги міста Чернігова у напрямку від перехрестя з проспектом Миру до перехрестя з вулицею Івана Мазепи, поблизу будинку, розташованого за адресою: м.Чернігів, пр-т Перемоги, 41, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, у порушення вимог пункту 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху. затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу [PERSON] , яка перетинала проїзну частину в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку його руху та для котрої створювалась небезпека, унаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому голівки лівої малогомілкової кістки, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійно-рваною раною потиличної ділянки голови, часткового розриву лівого ключично-акроміального зчленування, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Листом від 09.02.2023 №55-75-1262вих-23 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантій, необхідність їх відшкодування, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. У листі НЗСУ від 28.02.2023 №1677-23 зазначено, що заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на стягнення витрат на лікування НСЗУ, на даний час, не вживались, не заперечують щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень. Листом від 06.04.2023 №2925-23, Чернігівська обласна рада повідомила, що до їх компетенції не входить повноваження щодо стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 131-1\~Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~56\~ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 ст.\~56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Згідно із ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.9\~ст.16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкоди. Згідно з ч.1 та ч.2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1191\~ЦПК\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, Згідно з ч. 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Пунктом 13 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» та п.2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я,, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно з наданим КНП «Чернігівська\~обласна лікарня»\~Чернігівської обласної\~ради розрахунком вартості лікування в нейрохірургічному відділенні в жовтні 2021 року [PERSON] від 19.05.2023, сума витрат склала 10545, 30 грн; з них 224, 60 грн фактичні витрати за рахунок коштів обласного бюджету. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів, які б спростовували вимогу позивача, відповідачем не надано. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог. Оскільки позивача відповідно до п. 6 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд вважає необхідним стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved