Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 30.10.2019 між нею та відповідачем було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку, згідно умов якого було застраховано транспортний засіб Mazda, д.р.н. [NUMBER] . В період часу з 19:00 год. 05.11.2019 по 10:30 год. 06.11.2019 невстановленими особами було викрадено вказаний автомобіль за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 35. Позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку, на підставі чого ПрАТ «Страхова компанія «Перша» було відкрито страхову справу. Відповідач листом від 24.04.2020 повідомив позивача про те, згідно Звіту №320 про оцінку ТЗ від 26.03.2020, виконаного ФОП [PERSON] , ринкова вартість ТЗ, станом на 06.11.2019, становить 444 653,60 грн. З урахуванням цієї оцінки страхове відшкодування розраховано наступним чином: 444 653,60 грн. (ринкова вартість ТЗ) - 36 250,00 грн. (франшиза) = 403,60 грн. (страхове відшкодування). 25 квітня 2020 року позивач повідомив відповідача про те, що вона не погоджується із висновком щодо вартості ТЗ, оскільки вважає, що він не відповідає дійсній вартості викраденого автомобіля, а сам Звіт має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки. У зв`язку з чим, на замовлення позивача незалежним оцінювачем ФОП [PERSON] був виконаний Звіт № 5/11 про оцінку транспортного засобу від 14.05.2020, згідно якого ринкова вартість ТЗ на день викрадення ставить 578 421,00 грн., тобто на 133 767,40 грн. більше суми вказаної у звіті виконаного на замовлення Відповідача. На вимогу позивача переглянути розмір страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Перша» повідомила про те, що не вбачає підстав для перегляду власної позиції, викладеної в листі за вих. № 3209/С від 24.04.2020. 09 липня 2021 року позивач надала відповідачу лист, в якому зазначила банківські візити для перерахування страхового відшкодування, а також повідомлення Головного слідчого управління Національної поліції України від 07.07.2021 № 21928дн/24/1/1-2021 та договір про відступлення права вимоги від 03.06.2021 в 3-х примірниках. 29 липня 2021 року на рахунок позивача було перераховано страхове відшкодування у розмірі 394 254,50 грн., яке відповідач розраховував наступним чином: 444 653,60 грн. (ринкова вартість ТЗ) - 36 250,00 грн. (франшиза) - 14 149,10 грн. (несплачені страхові , платежі) = 394 254,50 грн. (страхове відшкодування). Позивач не погоджується з розміром виплати страхового відшкодування, вважає, що дійсна вартість викраденого ТЗ значно вище суми визначеної відповідачем, у зв`язку з чим сума нарахованого і сплаченого страхового відшкодування безпідставно занижена, а тому просить стягнути з відповідача на її користь залишок недоплаченої страхової суми у розмірі 133 767, 40 грн. та вирішити питання про стягнення судових витрат. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.09.2021 відкрито провадження у справі. У відзиві на позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «Перша» заперечило проти заявлених позовних вимог, просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що дійсна ринкова вартість викраденого автомобіля була визначена страховиком у відповідності до вимог договору та закону. Відповідач вважає, що своєчасно та у повному розмірі виконав перед позивачем свої зобов`язання за договором добровільного страхування. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року призначено у справі судову транспортно - товарознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Згідно висновку експерта від 29.07.2022 №15534/22-56 складеного за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи у справі №752/22313/21 ринкова вартість автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску, станом на 06.11.2019 складає 578 421,00 грн з ПДВ. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.10.2022 поновлення провадження у справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. У квітні 2023 року [PERSON] подала заяву про зміну предмета позову, у якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 258 088,10 грн, з яких 133 767,40 грн - сума страхової виплати (страхового відшкодування), 77 694,25 грн - пеня, 39 658,78 грн - інфляційні витрати, 6 967,67 грн - 3% річних за період прострочення. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позивач вказує на те, що з урахуванням висновку експерта, складеного на виконання ухвали суду про проведення експертизи, розрахунок суми страхового відшкодування зазначений у позовній заяві є незмінним. Проте ураховуючи ту обставину, що відповідачем порушено грошове зобов`язання та перераховано страхову виплату лише 29.07.2021, у зв`язку із чим розпочалося прострочення платежу. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за весь час прострочення виконання зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.07.2021 по 03.04.2023 у розмірі 77 694,25 грн, а також інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 39 658,78 грн та 3% річних у розмірі 6 967,67 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у ході розгляду справи підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить задовольнити з викладених у позові підстав. 26.09.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що розрахунок судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення разом із доказами їх понесення. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням зазначеного суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України «Про страхування»). Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Перша» було укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку № 06-07.24.19.00054, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки Mazda, модель СХ-5, рік випуску 2017, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане 24.07.2019 Центром 5346. В період часу з 19:00 год. 05.11.2019 по 10:30 год. 06.11.2019 невстановленими особами зазначений транспортний засіб за адресою: м.Київ, вул. Верховинна, 35 було викрадено, за фактом якого 06.11.2019 в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 12019100080007842 за ч.3 ст. 289 КК України. 06 листопада 2019 року Позивач зателефонувала Відповідачу та повідомила про настання страхового випадку, а на наступний день подала письмове повідомлення вх. №6522/2/1 від 07.11.19. 12 грудня 2019 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування (вх. № 246522/2/7). Відповідач листом від 26.12.2019 вих. № 2320/с повідомив про відкриття страхової справи № ТР-24-6522 (19-00-003073к) за зверненням Позивача, а також про продовження строку прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування на 90 днів, починаючи з 26.12.2019 до 24.03.2020. Однак, в порушення умов Договору по закінченню 90-деного строку Відповідач про прийняте рішення Позивача не повідомив. Лише після направлення адвокатського запиту №02/04-1 від 02.04.2020, Відповідач повідомив про прийняття рішення про визнання події страховим випадком та виплату найближчим часом страхового відшкодування на користь Позивача. Відповідач листом вих. 3209/с від 24.04.2020 повідомив про те, що ним було замовлено проведення оцінки ринкової вартості ТЗ. Згідно Звіту № 320 про оцінку ТЗ від 26.03.2020 р., виконаного ФОП [PERSON] , ринкова вартість ТЗ, станом на 06.11.2019, становить 444 653,60 грн. [PERSON] зазначає, що зроблений на замовлення відповідача висновок не відповідає дійсній вартості викраденого транспортного засобу, має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, у зв`язку з чим, на її замовлення незалежним оцінювачем ФОП [PERSON] був виконаний Звіт № 5/11 про оцінку транспортного засобу від 14.05.2020, згідно якого ринкова вартість ТЗ на день викрадення становить 578 421,00 грн., тобто на 133 767,40 грн. більше суми вказаної у звіті, виконаному на замовлення Відповідача. 29 липня 2021 року на рахунок Позивача було перераховано страхове відшкодування лише у розмірі 394 254,50 грн., яке Відповідач розраховував наступним чином: 444 653,60 грн. (ринкова вартість ТЗ) - 36 250,00 грн. (франшиза) - 14 149,10 грн. (несплачені страхові платежі) = 394 254,50 грн. (страхове відшкодування). Згідно висновку експерта від 29.07.2022 №15534/22-56 складеного за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи у справі №752/22313/21 на виконання ухвали суду від 12.01.2022 ринкова вартість автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску, станом на 06.11.2019 складає 578 421,00 грн з ПДВ. Так, пунктом 9.8 Договору встановлено, у разі незаконного заволодіння ТЗ сума страхового відшкодування визначається у розмірі дійсної ринкової вартості ТЗ (у межах страхової суми), зменшеної на розмір франшизи та суму несплачених на момент настання страхового випадку чергових страхових платежів. При цьому дійсна ринкова вартість ТЗ на момент незаконного заволодіння обчислюється з урахуванням останнього документально підтвердженого технічного стану, пробігу та комплектації ТЗ. Пробіг ТЗ на момент незаконного заволодіння розраховується виходячи з фактичного середньомісячного пробігу на момент укладання договору. У випадках неможливості встановити пробіг ТЗ на дату укладання Договору (будь - яку іншу дату), до уваги береться нормативний пробіг, встановлений для року випуску застрахованої моделі ТЗ. У випадку неможливості документально підтвердити заявлену комплектацію ТЗ до уваги приймається базова комплектація. Згідно договору купівлі-продажу № 7529/19/000930 від 18.07.2019 Позивач придбала ТЗ вартістю 707 070,00 грн. Згідно п. п. 1.6 п. 1 Основної частини Договору, страхова сума ТЗ становить 725 000,00 грн, яка була встановлена з урахуванням витрачених Позивачем коштів на встановлення додаткового обладнання на ТЗ та його технічне обслуговування Отже, страхова сума ТЗ 725 000,00 грн. погоджена сторонами Договору та відповідає ринковій вартості майна станом на 30.10.2019. Погодження сторонами Договору страхової суми підтверджується сплатою Страхувальником суми чергового страхового платежу в розмірі 60 633,90 грн., розрахованого у процентному відношенні до страхової суми, а Страховик прийняв даний страховий платіж. Страховий випадок стався в період з 05.11.19 по 06.11.19, тобто через 3,5 місяця після придбання ТЗ та через 7 днів після укладення Договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 979 цього ж Кодексу унормовано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 Закону України «Про страхування» передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. За змістом положень ст. 988 ЦК України і статті 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку. Тобто згідно з приписами наведених норм момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми та настання страхового випадку нерозривно пов`язані. Судом встановлено, що належний позивачу автомобіль, що є предметом страхування було викрадено, що є страховим випадком згідно укладеного між сторонами договору добровільного страхування. Вказана обставина визнана ПрАТ «СК «Перша» та страховиком виплачену страхувальнику суму страхового відшкодування, визначену згідно Звіту № 320 про оцінку ТЗ від 26.03.2020, виконаного ФОП [PERSON] , відповідно до якого ринкова вартість ТЗ, станом на 06.11.2019, становить 444 653,60 грн. Проте ринкова вартість ТЗ, марки Mazda, модель СХ-5, рік випуску 2017, реєстраційний номер [NUMBER] , розрахована у Звіті № 320 про оцінку ТЗ від 26.03.2020 , є заниженою. Зазначене повністю знайшло своє підтвердження у Звіті № 5/11 про оцінку транспортного засобу від 14.05.2020 та висновком експерта від 29.07.2022 №15534/22-56, складеним за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи у справі №752/22313/21 на виконання ухвали суду від 12.01.2022, відповідно до яких ринкова вартість автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску, станом на 06.11.2019 складає 578 421,00 грн з ПДВ. Жодних доказів на спростування вищезазначених обставин стороною відповідача не подано. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 статті 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт заниження відповідачем вартості викраденого ТЗ , внаслідок чого позивачу було сплачено сума страхового відшкодування не у повному розмірі. При цьому в добровільному порядку сплатити залишок невиплаченого страхового відшкодування страховик відмовляється. З урахування зазначеного суд приходить до обґрунтованості розрахунку позивача щодо суми страхового відшкодування, та вважає за необхідне стягнути на користь позивача із ПрАТ «СК «Перша» невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 133 767,40 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафних санкцій за неналежне виконання умов договірного зобов`язання у виді 3% річних, , інфляційної складової суд керується наступним. Оскільки відповідач несвоєчасно (у порушення стоків визначених договором та законом зазначених вище) перерахував позивачу суму страхового відшкодування, позивач має право на стягнення з відповідача пені за весь час прострочення виконання зобов`язання, що згідно наданого позивачем розрахунку за період з 24.07.2021 по 03.04.2023 складає 77 694,25 грн. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що три проценти річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, а тому при обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Оскільки у ПрАТ «СК «Перша» у зв`язку із порушенням грошового зобов`язання виник обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 39 658,78 грн інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 6 967,67 грн . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2580,88 грн, витрат на проведення оцінки майна 3000 та витрати за проведення експертизи у розмірі 3 775, 40 коп.

Outcome: approved