Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

20 червня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що з 1984 по 2021 роки мати [PERSON] проживала в [ADDRESS] . На даний час її місце перебування не відоме, за час проживання в с. Світлогірське проявила себе виключно з негативної сторони. Зі слів сусідів [PERSON] зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя, за сином [PERSON] належним чином не доглядала. Батько [PERSON] помер [INFO] . В квітні 2021 року [PERSON] поїхала в невідомому напрямку, залишивши сина [PERSON] без нагляду. В результаті безвідповідального ставлення матері до дитини, [PERSON] було тимчасово влаштовано в сім`ю рідного дядька [PERSON] . За час перебування малолітнього [PERSON] в родині дядька, мати бачилася з сином декілька разів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області прохав суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати із [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.49-50). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Даценко Г.В. подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив не подала.. Суд, заслухавши свідків, розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.9-10). [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки-характеристики, виданої Світлогірським старостинським округом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, від 17.05.2023 року № 402 (а.с.12), [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але фактичне місце її проживання не відоме. [PERSON] за час проживання в с. Світлогірське проявила себе виключно з негативної сторони. Зі слів сусідів [PERSON] зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя, за сином [PERSON] належним чином не доглядала. Розпорядженням міського голови Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 30.04.2021 року № 390 (а.с.13), [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю родича [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідок Світлогірського старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 27.12.2022 року № 1003, № 1004 (а.с.16-17), за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , проживає його дружина [PERSON] , [INFO] , та племінник [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному утриманні дядька [PERSON] . За роки проживання за даною адресою [PERSON] проявив себе виключно з позитивного боку. Скарг від сусідів на нього не надходило. Добре дбає про свою родину, спокійний, працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний, акуратний. Завжди зберігає оптимізм, сторониться конфліктних ситуацій. Відповідно до педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 7 класу Світлогірського ліцею імені Антона Петровича Біленка Кобеляцької міської ради Полтавської області (а.с.14), мати [PERSON] не приділяла належну увагу вихованню сина, більше року з сином не проживає. [PERSON] зарекомендував себе як недисциплінований учень. Не володіє учбовим матеріалом, знання на низькому рівні. Має довільну змішану пам`ять. Повільно запам`ятовує навчальний матеріал. Інколи виявляє конкретне логічне мислення. На уроках неуважний, байдужий, не виконує домашні завдання. Загальний розвиток низький. Має хороший фізичний розвиток. Не приймає участі в житті школи та класу. Правила поведінки ігнорує, періодично порушує дисципліну. Авторитету серед товаришів немає. Постійно має нарікання від вчителів, на зауваження відповідає агресивно або неадекватною поведінкою. Останнім часом відношення учня до навчального прцесу покращується, тому що на даний час проживає в родині свого дядька. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 06.05.2021 року (а.с.19), на момент приїзду по зовнішніх ознаках будинок в напівзруйнованому, аварійному стані, не придатний для життя. Вхідні двері зачинені. [PERSON] по місцю проживання не виявлено. З актів обстеження умов проживання [PERSON] в родині [PERSON] від 06.05.2021 та 22.05.2023 рр. вбачається, що в будинку є всі необхідні меблі та речі вжитку. Будинок у хорошому стані. В кімнатах чисто, речі складені охайно. В будинку створено всі необхідні умови для проживання малолітнього [PERSON] . Продукти харчування в достатній кількості. Наявні електроприбори, техніка (а.с.20-21). Свідок [PERSON] в присутності практичного психолога опорного закладу «Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара» [PERSON] , в судовому засіданні повідомив, що останній раз він бачив матір 2 роки тому. Іноді вона телефонує до нього. В родині дядька йому живеться добре. Коли проживав з матір`ю, вона зловживала алкогольними напоями і він був змушений перебувати вдома в дядька. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що [PERSON] є його рідною сестрою. Останній раз він бачив її начебто 2 роки тому, а потім вона поїхала в м. Київ. Односельці говорили, що влітку 2023 року вона приїздила в село, однак до [PERSON] не приходила. Буває вона телефонує, однак [PERSON] не хоче з нею говорити, оскільки вона телефонує в стані алкогольного сп`яніння або вночі. Де зараз проживає [PERSON] . [PERSON] не знає. Кожен раз вона телефонує з різних номерів. Положеннями статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом установлено, що відповідач свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; тривалий час не спілкується з дитиною, що свідчить про те, що на цей час зв`язок матері й дитини втрачено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, нормами ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Тобто саме такий розмір законодавець визначає як рекомендований і безспірний при стягнення аліментів на утримання дітей. Враховуючи викладене вище, із [PERSON] необхідно стягувати на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви - 20 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що при зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved