Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

01.08.2023 року заявник [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просила встановити юридичний факт належності заявнику документу, а саме свідоцтва про право власності на житло № б/н, видане 04 березня 2008 року Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради на ім`я [PERSON] , за яким остання на праві спільної часткової власності отримала 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що 04 березня 2008 року Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради видано свідоцтво про право власності на житло № б/н, за яким [PERSON] на праві спільної часткової власності отримала 1/4 частину квартири [ADDRESS] . На підставі вказаного вище свідоцтва про право власності на житло, 21 квітня 2008 року здійснено реєстрацію права власності в КП «Миколаївське МБТІ» та отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССК №196331. Згідно з вказаним свідоцтвом про право власності на житло та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, співвласниками квартири [ADDRESS] зазначено четверо осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відомості про власника [PERSON] у вказаних вище документах було здійснено у відповідності до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2008 року, яким вона на час той час документувалася. У свою чергу, після отримання паспорту громадянина України серії [NUMBER] , 01 листопада 2016 року, прізвище заявника у цьому паспорті було вказано як « [PERSON] ». Протягом тривалого часу питання щодо володіння належним майном [PERSON] ніким не оспорювалося та на даний час не оспорюється і визнається уповноваженими органами. На даний час з метою розпорядження належним заявнику майном, [PERSON] звернулася до уповноважених органів з питань вчинення нотаріальних дій, зокрема і щодо відчуження належної їй частини нерухомого майна. Проте, при дослідженні усіх правовстановлюючих документів та документів, що посвідчують особу, було виявлено наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника (співвласника майна) [PERSON] . Заявник у своїй заяві вказала, що наявність розбіжностей у написанні її прізвища позбавляє її можливості у реалізації своїх прав як власника нерухомого майна. Встановлення даного юридичного факту має для неї юридичне значення та встановити факт належності їй правовстановлюючого документа в інший спосіб неможливо. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.08.2023 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, просив прийняти рішення за наявними в матеріалах справи документами та відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що 04.03.2008 року Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради було видане Свідоцтво на право власності на житло, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вказаного Свідоцтва квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності громадянці [PERSON] 1/4 частка, та членам її сім`ї: [PERSON] 1/4; [PERSON] 1/4; [PERSON] 1/4. Дане Свідоцтво зареєстроване Комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 9968/Б та зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.04.2008 р. З наявного в матеріалах справи Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації серії ССК № 196331 від 21.04.2008 р. вбачається, що двокімнатна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/4 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 04.03.2008 р. Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, про що зроблений номер запису : 4691 в книзі: 183/1. З вказаних документів вбачається, що прізвище заявника в них записано як [PERSON] . З наданої суду Довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Океанівська 24, виданої 01.08.2023 р. вбачається, що за заявником [PERSON] , як власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований особовий рахунок № [NUMBER] . Також з названої довідки вбачається, що власниками названої квартири, окрім заявника, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.08.2023 р. - відсутня. Крім того, з наданих заявником документів вбачається, що заявник 01.11.2016 р. отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому її прізвище вказано як [PERSON] . Також на прізвище [PERSON] остання отримала: Свідоцтво про шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON] , та [PERSON] 20.12.2016 року, актовий запис № 557 і Пенсійне посвідчення № 1948715464 від 27.08.2020 р. серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвища заявника [PERSON] ( [INFO] ), зокрема в Свідоцтві про право власності на житло від 04.03.2008 р., виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради на квартиру за адресою: [ADDRESS] , де прізвище заявника, як співвласника вказаної квартири, зазначене як [PERSON] . Така обставина перешкоджає заявнику [PERSON] у здійсненні нею права розпорядження належним майном, зокрема часткою квартири [ADDRESS] , та іншого порядку і можливості встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2008 р. у заявника немає. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості здійснення заявником права розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved