Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач перебувала на обліку в управлінні як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Державна соціальна допомога призначається на 6 місяців, по закінченню терміну призначення допомоги необхідно звернутися до управління з відповідним пакетом документів для продовження отримання допомоги. 26 серпня 2020 року відповідач звернулася до управління для перепризначення допомоги, яка їй була призначена з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року. У лютому 2021 року позивачем була проведена верифікація з якої було виявлено, що відповідач придбала житловий будинок та земельну ділянку, що є порушенням норм п.п.3 п.10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» №250 від 24 лютого 2003 року. Так у власності відповідача на момент отримання допомоги було дві власності: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка (кадастровий номер 7410700000:03:001:0464) за адресою: [ADDRESS] ; та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме м айно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. В результаті управлінням було здійснено перерахунок допомоги та встановлено факт безпідставно отриманих коштів відповідачем з серпня 2020 року по січень 2021 року в розмірі 8531 грн. 60 коп. Про дані обставини повідомляли відповідача. [PERSON] зобов`язалася внести кошти на рахунок управління та внесла 1000 грн. двома платежами (500 грн. 31 березня 2021 року та 500 грн. 11 серпня 2021 року). Оскільки кошти на рахунок управління в повному обсязі відповідачем не повернуто, позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманої допомоги в розмірі 7531 грн. 60 грн. та сплачених судових витрат. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2023 року позовну заяву Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області до [PERSON] про стягнення коштів, залишено без руху для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали, які позивачем усунено у строк, встановлений судом. 04 серпня 2023 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадженняу справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, яке відкладено до 28 вересня 2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань повідомлялась належним чином. Крім того, про судове засідання відповідач повідомлялася на сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 26 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до управління соціального захисту населення із Заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. При цьому відповідач у заяві про призначення державної соціальної допомоги підтвердила, що вона ознайомлена з порядком призначення соціальної допомоги та повідомлена про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги, вона зобов`язується повідомити про це орган соціального захисту населення, а також про відмову в призначенні або припиненні виплат призначеної соціальної допомоги, про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. У поданій 26 серпня 2020 року Декларації \~про доходи\~і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] зазначила тільки одну власність розташовану за адресою: [ADDRESS] . Інформація про наявність другого житла за адресою: [ADDRESS] , не вказано. Крім того, в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальних допомог від 26 серпня 2020 року відповідач зазначила, що за попередні 12 місяців перед зверненням ні вона ні члени її сім`ї придбання земельних ділянок чи квартири (будинку), не здійснювали. Рішенням про призначення державної соціальної допомоги від 28 грудня 2020 року [PERSON] призначено допомогу з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року: з 01 серпня 2020 року по 30 листопада 2020 року 1344 грн. 65 коп; з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року -1463 грн.; з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року 1690 грн. У результаті проведеної інспектором Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради перевірки відомостей про майновий стан сім`ї [PERSON] згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме м айно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, було виявлено, що заявниця у розділі IV поданих нею декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не вказала про наявність в її сім`ї двох власностей: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка (кадастровий номер 7410700000:03:001:0464) за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно проведеного управлінням перерахунку допомоги [PERSON] встановлено факт безпідставно отриманих коштів відповідачем з серпня 2020 року по січень 2021 року, а саме: -1344 грн. 65 коп. (щомісячний розмір ДСД) х4 міс. (серпень-листопада 2020 року)=5378 грн. 60 коп.; -1463 грн. (розмір ДСД за грудень 2020 року); 1960 грн. (розмір ДСД за січень 2021 року). Всього отримано відповідачем за період з серпня 2020 року по січень 2021 року 8531 грн. 60 коп. Згідно копії заяви від 12 березня 2021 року відповідач зобов`язалася переплату по допомозі малозабезпеченій сім`ї у сумі 8531 грн. 60 коп. внести протягом одного року до 25 травня 2022 року. Відповідно до позовної заяви відповідач внесла 1000 грн. Протягом розгляду цивільної справи відповідач на підставі норм ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань по поверненню переплати, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням встановлених судом обставин, відповідачка не мала права на отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки у її власності є другий будинок. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям\~це щомісячна допомога, що залежить від величини середньомісячного сукупного грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначаються\~ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Порядком про призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим\~постановою КМУ від 24.02.2003 року №250. Останній нормативний акт регулює і порядок припинення виплати такої допомоги. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. За пунктом 5 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає, зокрема: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;\~декларацію про доходи\~та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - Декларація). Відповідно до п.п. (3) п. 10 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок). Відповідно пункту 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250\~(Порядок), виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули чи могли вплинути на встановлення прав на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру. Відповідно пункту 25 Порядку, якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Змістом ч.1 ст.1212 ЦК України визначається, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 1215 ЦК України встановлені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Таким чином, перевіривши зібрані у справі докази та давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та доходить висновку про стягнення з відповідача на користь Управління соціального захисту населення надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки у зв`язку із недобросовісності з її боку та подання нею недостовірних даних, яка не повідомила орган, що призначив та виплачував щомісячну державну соціальну допомогу про наявність у її власності другого будинку, відповідачка отримала допомогу за рахунок держави, що підлягає поверненню. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією №186 від 02 серпня 2023 року позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2684,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved