Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що в Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зараз (Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області) на виконанні перебувало виконавче провадження №2768284 з примусового виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №2-166 від 17.01.2006 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . 19.07.2016 головним державним виконавцем Мигун О.М., в межах ВП 2768284 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, інформацію внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 15464469. 27.09.2016 головним державним виконавцем Мигун О.М.. на підставі заяви стягувача прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна не знято. Тобто, виконавче провадження було завершено та надано час стягувачу для повторного пред`явлення виконавчого листа, що відповідно до норм закону «Про виконавче провадження» становить до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . На час подання даної заяви минуло більше шести років, проте, стягувачем повторно не подано на виконання до органів виконавчої служби Виконавчого листа №2-166 від 17.01.2006. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув 14.03.2018. Станом на 31.07.2023 на виконанні у Прилуцькому відділі державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області відсутні будь-які виконавчі провадження про стягнення з позивача аліментів на підставі виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №2-166 від 17.01.2006 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Вважає, що у зв`язку зі спливом строку пред`явлення та втратою права на подання до виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №2-166 від 17.01.2006 про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] - арешти з майна мають бути зняті. Тобто, в разі пропуску строку на повторне пред`явлення документу до виконання з боку стягувача настають наслідки закінчення виконавчого провадження. Отже, Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області, у цьому випадку, мав вирішити питання про закінчення виконавчого провадження після спливу строку на повторне пред`явлення виконавчого документу. Вважає, що обтяження вчиненні у виконавчому провадженні №2768284 у вигляді арештів мають бути скасовані, так як вони порушують права позивача на вільне володіння, розпорядження та користування нерухомим майном, тому арешти вчиненні в рамках виконавчого провадження мають бути скасовані, а інформацію про скасування обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 15464469 - видалена. Враховуючи відсутність можливості вирішення даного питання у позасудовому порядку, у позивача виникла необхідність звернення до суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29 серпня 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2023 року заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог було задоволено. Змінено відповідача по справі Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним відповідачем [PERSON] . Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відкладено підготовче судове засідання до 15 вересня 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті на 05 жовтня 2023 року. В судове засідання позивач не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання також\~не з`явилась,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлялась\~належним чином. Крім того, про судове засідання, яке призначено на 05.10.2023 [PERSON] повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористалась, про причини неявки не повідомляла. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно поданого клопотання просить розгляд справи провести без участі представника Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при вирішені питання по суті покладаються на розсуд суду. Також представником третьої особи були надані письмові пояснення відповідно до яких, за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ACBП №2768284, з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №2-166 від 17.01.2006, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 27.09.2016 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №606-XIV 1999). Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №606-XIV 1999), а саме наслідки завершення виконавчого провадження, не передбачала зняття арешту з майна у разі завершення виконавчого провадження на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №606-XIV 1999). Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 (три) роки, в зв`язку з чим неможливо надати копії постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з матеріалів виконавчого провадження, тому надають копії матеріалів справи, сформовані за допомогою системи АСВП та завірені належним чином. Згідно даних АСВП, виконавчий лист Прилуцького міськрайонного суду №2-166 від 17.01.2006, про стягнення з [PERSON] на кори [PERSON] аліментів повторно на виконання до відділу не надходив. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 13 лютого 2006 року державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження №2768284 на підставі виконавчого листа №2-166, виданого 17 січня 2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] .. Крім того, постановою державного виконавця від 18 липня 2016 року по ВП №2768284 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] , [INFO] , а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Згідно копії постанови державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 27 вересня 2016 року у ВП №2768284 було повернуто виконавчий документ (виконавчий лист №2-166, виданий Прилуцьким міськрайонним судом 17.01.2006) стягувачеві на підставі письмової вимоги стягувача. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 13 березня 2018 року. Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №344336216 від 28.08.2023 вбачається, що 19 липня 2016 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було внесено номер запису про обтяження: 15464469 (спеціальний розділ); документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 2768284, виданий 18.07.2016, видавник: Прилуцький міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області головний державний виконавець Мигун О.М.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30525368 від 19.07.2016 14:06:07, [PERSON] , Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Чернігівська обл.; відомості про суб`єктів обтяження: Держава, Орган державної влади, обтяжувач: вид обтяження: арешт нерухомого майна; Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, код ЄДРПОУ: 34913375, країна реєстрації Україна, адреса: Україна, 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Пушкіна, буд.73; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянство: Україна, адреса: [ADDRESS] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №344336216 від 28.08.2023 вбачається, що [PERSON] є власником: житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.06.2023; житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку від 17.06.2021. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції закону\~№1404-VIII\~від 02.06.2016\~року)\~виконавчий документ\~повертається стягувачу,\~якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції закону\~№1404-VIII\~від 02.06.2016\~року)\~у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Проте, 27 вересня 2016 року на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції закону №1404-VIII від 02.06.2016 року) не набрав чинності, набрання чинності відбулось 05.10.2016. На той час діяв Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції закону №606- ХІV 1999 року). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №606- ХІV 1999 року), наслідки завершення виконавчого провадження, не передбачала зняття арешту з майна у разі завершення виконавчого провадження на підставі п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №606- ХІV 1999 року) Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до\~ч.1\~і 5\~ст.\~41\~Конституції України\~кожен має\~право володіти,\~користуватися,\~розпоряджатися своєю\~власністю.\~Ніхто не\~може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст.\~319\~ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. У статті 328 ЦК України чітко прописано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, при цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наведених обставин, перевірених в судовому засіданні\~належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими, оскільки не зняття арешту з належного йому нерухомого майна порушує його право власності щодо нього, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved