Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся 22 листопада 2022 року до суду з позовною заявою до [PERSON] , та просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001152 від 27.02.2020, яка станом на 15.09.2022 складає 36026,37 грн., а також судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2022 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі заяви-договору від 27.02.2020 № 2020/І_С/197-002373 було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито договір споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001152. Відповідно до договору банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10 000,00 грн., максимальною - до 300 000 грн. Згідно з умовами договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтовною сумою - 10 000,00 грн., максимальною - до 300 000,00 грн. із сплатою 36 % річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання, станом на 15 вересня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 36026,37 грн., яка складається з: 19963,57 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 16062,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором споживчого кредиту 2020/ОВР/197-001152 від 27.02.2020 у розмірі 36026,37 грн., яка складається з: 19963,57 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 16062,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а також судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: с. Дібровка, Подільський район, Одеська область, у судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена шляхом направлення поштових повідомлень з повістками за зареєстрованим місцем проживання, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідачки було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 22 листопада 2022 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі заяви-договору від 27.02.2020 № 2020/І_С/197-002373 було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито договір споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001152. Відповідно до договору банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10 000,00 грн., максимальною - до 300 000 грн. Згідно з умовами договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтовною сумою - 10 000,00 грн., максимальною - до 300 000,00 грн. із сплатою 36 % річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Пункт 4 Паспорта споживчого кредиту визначає строк дії Договору № 2020/ОВР/197-001152 з 27.02.2021 по 26.02.2021; програма кредитування-пакет «ЕКО-кредитка»; мета кредиту - споживчі цілі; тип та спосіб надання кредиту-ліміт дозволеного овердрафту, безготівковим шляхом; валюта кредиту: національна валюта України - гривня; порядок надання кредиту - безготівковий; погашення кредиту - в кінці строку; дострокове погашення кредиту - без обмежень; забезпечення - без забезпечення; власний внесок - відсутній; тип процентної ставки - фіксований; порядок сплати процентів - щомісячно. Орієнтовна сума кредиту - 10 000,00 грн.; можлива сума кредиту до 300 000,00 грн.; щомісячний платіж по кредиту - 7,00% мінімум 50,00 грн.; пільговий період - 30 днів; процентна ставка - 42,00% річних; процентна ставка на пільговий період - 0,00001% річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00%; комісія за видачу кредиту/встановлення кредиту, без ПДВ- 2,99%; загальні витрати за кредитом: реальна річна процентна ставка - 49,73 % річних; проценти - 2652,89 грн.; комісії - 299,00 грн.; разом 2951,89 грн. Відповідно до п. 5 Відмітки Банку: відповідачу 27.02.2020 відкрито балансовий рахунок № 2620 та субрахунок, відповідачка отримала платіжну картку, що підтверджується її підписом у розписці про отримання платіжної картки. 31.01.2022 банк направив відповідачу вимогу про повернення кредиту за № 129/3950/2022, згідно якої станом на 31.01.2022 відповідачка має несплачену в строк заборгованість по кредитному договору у розмірі 25054,97 грн. У цій вимозі відповідачку було попереджено, що в разі стягнення заборгованості в примусовому порядку на неї будуть покладені додаткові витрати, в тому числі, але не виключно: судовий збір за подачу банком позову до суду, виконавчий збір, витрати, пов`язані з організацією та проведенням прилюдних торгів, аукціонів або реалізації майна на комісійних умовах, витрати, пов`язані з оцінкою та зберіганням майна та ін. В матеріалах справи наявні виписки/особові рахунки з 27.02.2020 по 15.09.2022 на ім`я [PERSON] , в яких міститься детальна інформація по здійсненню грошових операцій. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 2020/ОВР/197-001152 від 27.02.2020 на відкриття карткового рахунку обслуговування банківської платіжної картки АБ «УКРГАЗБАНК» відповідачка станом на 15.09.2022 має заборгованість у розмірі 36026,37 грн., яка складається з: 19963,57 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 16062,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в ЦПК України. Так, згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Частинами 5, 7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За положеннями статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» підлягають повному задоволенню. За положенням ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2481,00 грн. Вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача згідно положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved