Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить: розірвати шлюб, зареєстрований 30 грудня 2021 року Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №16; дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на його вихованні. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 30 грудня 2021 року між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . разом з дочкою та відповідачем вони проживали разом по [ADDRESS] до липня 2022 року. З липня 2022 року відповідач разом з дочкою проживає окремо по [ADDRESS] . підставою для розірвання шлюбу є та обставина, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час відповідач має намір виїхати на проживання за кордон, а їх спільну дочку залишити на вихованні своєї бабусі. Він з цим категорично не згідний та бажає щоб дочка відвідувала дитячий садочок та школу у м. Тернополі, де у нього на праві власності є житло. Враховуючи те, що відповідач виїжджає за межі України та має намір залишити дочку на вихованні своєї бабусі, просить врахувати його інтереси як батька дитини та залишити дочку [PERSON] на його вихованні. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. У поданому позові просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вказала, що вона збирається переїхати за кордон, де планує проживати. Позивач має намір жити з дитиною в м. Тернополі. В силу вимог частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач в судовому засіданні визнала позов, суд вважає, що слід ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження відповідно до вимог частини третьої статті 200 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 грудня 2021 року, виданим Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №16. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2022 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1213. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу слід зазначити наступне. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов визнає повністю, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 грудня 2021 року Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №16. Щодо позовних вимог про залишення дочки [PERSON] на вихованні у позивача, слід зазначити наступне. Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас позивачем не заявляється вимога про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, більше того судом встановлено, що між сторонами відсутність спір щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог частини першої статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що сторони проживають окремо та між ними відсутні спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що в даному випадку після розірвання між сторонами шлюбу неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , слід залишити на вихованні у батька [PERSON] . Крім цього, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved