Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

30.01.2023 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Чернігівської міської ради, в якій позивач просить перевести на неї, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права та обов`язки забудовника щодо будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , в тому числі з правом введення і здачі в експлуатацію, отримання на її ім`я документів, що посвідчують право власності та проведення державної реєстрації права власності. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.02.2023. 20.02.2023 підготовче засідання відкладено на 14.03.2023 у зв`язку з клопотанням представника відповідача [PERSON] 02.03.2023 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали відзиви на позовну заяву, в яких просять у задоволенні позову відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин і фактів, на які посилається позивач. 14.03.2023 підготовче засідання відкладено на 29.03.2023 у зв`язку з клопотанням представника позивача. 29.03.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.04.2023 у зв`язку з клопотанням представника позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18.05.2023 та 22.05.2023. 18.05.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2023 у зв`язку з необхідністю допиту свідків. 22.05.2023 продовжено перерву у судовому засіданні до 12.06.2023. 12.06.2023 продовжено перерву в судовому засіданні до 27.07.2023 у зв`язку з наданням сторонам часу для підготовки до судових дебатів. 27.07.2023 поновлено провадження у справі, продовжено перерву в судовому засіданні до 01.08.2023 у зв`язку з неявкою сторін. 01.08.2023 продовжено перерву в судовому засіданні до 22.08.2023 у зв`язку з клопотанням представника позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2023 залучено Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Чернігівської міської ради про переведення прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом, для подання висновків на виконання своїх повноважень. У судовому засіданні продовжено перерву до 11.09.2023. 11.09.2023 у судовому засіданні продовжено перерву до 02.10.2023 за клопотанням представника позивача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , їхні представники проти задоволення позову заперечували. Представник Чернігівської міської ради до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву, заяв та клопотань не подавав. У судове засідання 02.10.2023 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені; представники позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON] у письмових заявах просили справу розглядати без їхньої участі; інші учасники про причини неявки не повідомили. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 02.10.2023 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Новоселівської сільської ради № 15 від 25.04.1998 індивідуальному забудовнику відповідачу [PERSON] було погоджено будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-24). Відповідно до копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, 09.07.2007 [PERSON] зареєструвала за собою право приватної власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: недобудований житловий будинок, що складає 86% готовності, гараж, літню кухню та сарай, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). На підставі договору дарування від 20.08.2007, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1769, посвідченим державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Сапоном Г.М., відповідач [PERSON] подарувала вищевказану земельну ділянку своєму сину [PERSON] (а.с. 19). Проте, відповідні зміни в проектну документацію щодо переходу до [PERSON] прав та обов`язків забудовника житлового будинку [ADDRESS] не вносились. Позивач [PERSON] зазначає, що з 1998 року вона разом з [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та розпочали будувати житловий будинок з господарськими спорудами на земельній ділянці, площею 0,1000 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] . За доводами позивача, бетонні блоки, які використовувались для початку будівництва цього житлового будинку були придбані нею 24.03.2004 на підставі договору-купівлі продажу об`єкту незавершеного будівництва - школи, загальною будівельною готовністю 3%, під розбирання, фундамент якої виконано з бетонних блоків (а.с. 25-26). 23.11.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 121 (а.с. 15). [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 723 (а.с. 16). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:046:5932), наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га (а.с. 17). На цій земельній ділянці знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня, побудована 1990 року; житловий будинок, підвал, гараж та сарай, побудовані 2007 року, а також житлова мансарда і тераса, побудовані 2012 року (а.с. 24). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 6425, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Красногором О.В, спадкоємцями [PERSON] за законом є: його дружина - [PERSON] , його донька [PERSON] та його мати [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь онуки [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає (а.с. 17). 16.12.2022 позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки спадкодавець за життя не встиг завершити будівництво, не ввів будинок в експлуатацію і не оформив на нього право власності. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 331 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК України). У постановах від 07.09.2016 у справі № 6-47цс16 та від 16.12.2015 № 6-2719цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Однією з підстав набуття права власності є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх доводів про будівництво та експлуатацію спірного житлового будинку спадкодавцем та позивачем остання надала такі докази: -копію типового договору № 1000119896 від 28.01.2015, укладеного між ПАТ з газопостачання та газифікації «Чернігівгаз» та [PERSON] (а.с. 28-29); -копію договору про користування електричною енергією від 06.06.2007, укладеного між ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» та [PERSON] (а.с. 30-31); -копією договору № 10/07-01 від 10.07.2006 на виготовлення столярних виробів за індивідуальним замовленням, укладеного між ТОВ «Сучасні деревообробні технології» та [PERSON] (а.с. 32); -копією договору на виготовлення та монтаж бронедверей від 27.07.2007, укладеного між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32 об.); -копії замовлень на доставку № 01012251 від 22.02.2008, № 01024738 від 21.04.2007, № 01048985 від 01.09.2009, № 01054742 від 26.09.2013, № 01054180 від 24.09.2013, № 01053555 від 26.07.2013, № 01054478 від 24.09.2013, № 01016595 від 19.03.2014, № 01062309 від 01.09.2014, № 01010021 від 19.02.2014, № 01037544 від 12.06.2014, № 01078351 від 08.12.2015, № 01026349 від 01.06.2018, № 01023818 від 05.07.2019; копіями товарних чеків № СДРН-936 від 30.06.2011, № 01326269 від 29.12.2011, № 01345106 від 08.12.2015, № 01124723 від 01.06.2018, № 01125913 від 05.07.2019; копію замовлення № СДСФ-00028 від 20.06.2011 (а.с. 33-38); -копію договору на виконання робіт № 7, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39) та чеку про оплату послуг за цим договором від 10.10.2020 (а.с. 39, 40). Також, зазначені обставини знайшли своє підтвердження у показаннях допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивача. Зокрема зазначили, що будівництвом спірного будинку займалися спадкодавець, батько та син [PERSON] , яка заселилася в цей будинок разом з [PERSON] ще до закінчення будівництва, та вони проживали разом до смерті останнього; ані [PERSON] , ані [PERSON] у будинку жодного разу не спостерігали. Допитаний за клопотанням представника відповідача [PERSON] свідок [PERSON] (сусід через дві ділянки) зазначив, що бачив її у спірному будинку дуже зрідка, наразі там проживає позивач. При цьому, суд критично ставиться до показань допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який давав суперечливі покази та зазначав про будівництво [PERSON] будинку за свої кошти, оскільки він є сином заінтересованої у вирішенні справи особи відповідача [PERSON] та, за його ж словами, був у спірному будинку з 2004 року лише 2 рази. Також підтвердив показання інших свідків про те, що на момент смерті у будинку проживала позивач, а також участь її батька у будівництві. Разом з тим, на запит суду Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради надало наступні письмові пояснення. Виходячи зі змісту позовної заяви [PERSON] земельна ділянка, площею 0,10 га, була відведена для забудови рішенням Новоселівської сільської ради № 15 від 25.04.1998 [PERSON] . Будівельний паспорт на будівництво житлового будинку на зазначеній земельній ділянці був розроблений на ім`я [PERSON] у 1998 році. Так, відповідно до ч. 2 ст. 415 ЦК України землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудову, при умові отримання необхідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт передбачених законодавством, діючим на момент їх отримання. Станом на 1998 рік діяли Державні будівельні норми А 3.1-2 93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затверджені наказом Мінбудархітектури України від 10.08.1993 № 136, які встановлювали порядок та умови надання дозволів на виконання робіт, в т.ч. з нового будівництва. Дані норми були обов`язковими для застосування всіма суб`єктами будівництва, незалежно від форми власності та відомчої належності, що виконують будівельні роботи. Згідно п. 1.1 зазначених ДБН юридичним документом, що посвідчував право забудовника на виконання будівельних робіт, являвся дозвіл на будівництво. Відповідно до п. 3.13 даних ДБН індивідуальним забудовникам житлових будинків, господарських та побутових споруд дозволи на виконання будівельних робіт надавались на підставі заяви забудовника, документа, що посвідчував право на землекористування, погодження спорудження будівель відповідною Радою народних депутатів або виконавчим органом, проектної документації, погодженої місцевими органами у справах містобудування і архітектури, а також підпису виконавця робіт і наказу про його призначення, якщо будівництво здійснюється підрядним способом. Термін дії дозволу запроваджувався органами держархбудконтролю залежно від часу, необхідного для будівництва об`єкта (будови) або виконання окремих видів робіт та інших місцевих умов будівництва. По закінченні терміну дії дозволу забудовник (замовник) повинен був продовжити його в органах держархбудконтролю в місячний строк. Якщо дозвіл на будівництво не було продовжено на протязі місяця після закінчення його терміну, він вважається таким, що втратив чинність. Пункт 4.1 ДБН регламентував, що виконання будівельних робіт на об`єктах без одержання дозволу або його перереєстрації в обумовлені строки, а також виконання не вказаних у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством. Крім того, як ДБН А 3.1-2 93, так і нормами Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 №273 (регламентували надання дозволу на виконання будівельних робіт після втрати чинності ДБН А 3.1-2 93), передбачалась можливість зміни замовника будівництва шляхом перереєстрації дозволу на виконання будівельних робіт в органах держархбудконтролю не пізніше ніж у двотижневий термін. Таким чином, твердження позивача про необов`язковість внесення змін до будівельної документації у зв`язку із зміною замовника будівництва, пов`язаних родинними зв язками, не відповідає вимогам законодавства. Відповідно до діючого на даний час законодавства, починаючи з 17.02.2011 правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI). Відповідно до ст. 34 Закону № 3038-VI право на виконання будівельних робіт виникає після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Відповідно до п. 6 ст. 34 Закону, п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за здійснення авторського і технічного нагляду, або змінено інші відомості про початок виконання будівельних робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, а також у разі коригування проектної документації на виконання будівельних робіт в установленому законодавством порядку замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю. З позовної заяви не вбачається, чи були отримані замовником будівництва [PERSON] необхідні дозвільні документи, а якщо і були - то на яких строк вони видавались, чи подовжувались в разі закінчення їх дії та чи відбувалась перереєстрація дозволів на будівництво щодо змін замовника будівництва. При цьому, виходячи зі змісту позовної заяви, [PERSON] 09.07.2007 зареєструвала за собою право власності на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з викладеного, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради вказало, що у разі відсутності передбачених законодавством дозвільних документів на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , таке будівництво вважається самовільним. Крім того, у судовому засіданні представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської пояснила, що для введення в експлуатацію будинку необхідно підтвердити право власності на землю та надати технічний паспорт. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у пункті 8 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Ураховуючи відсутність передбачених законодавством чинних дозвільних документів на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , немає правових підстав для захисту прав позивача шляхом переведення на неї прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування після смерті [PERSON] щодо будівництва спірного будинку.

Outcome: dismissed