Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 14368-11/2021 від 18 листопада 2021 року в розмірі 45\~900,00 грн, за кредитним договором № 2833301126/751834\~від 19\~листопада 2021\~року в розмірі 23 205,00 грн, за договором позики № 0676030887 від 19 листопада 2021 року в розмірі 49 159,99 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 14368-11/2021. Також 19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2833301126/751834. Крім того, 19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] укладено договір позики № 0676030887. Вказані кредитні договори були підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланим на її номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін. Договір позики було підписано шляхом підписання Акцепту оферти на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника. За загальними умовами вказаних кредитних договорів та договору позики позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак у подальшому відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй кредитів. 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 2833301126/751834\~, укладеним з відповідачкою. 24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 0676030887, укладеним з відповідачкою. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 14368-11/2021, укладеним з відповідачкою. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаних кредитних договорах та договору позики. Оскільки позичальник не виконала свої зобов`язання добровільно, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь вищевказану заборгованість за кредитними договорами та договором позики, а також судові витрати. Ухвалою судді від 08 серпня 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у якому вказує, що сторони узгодили строк дії кредитних договорів та договору позики, а тому нарахування кредитором відсотків після визначеної дати є безпідставним, згідно матеріалів справи відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися поза терміном кредитування, а тому наявні законні підстави для стягнення заборгованості в меншій сумі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала до суду письмове клопотання про слухання справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково з підстав, зазначених у її відзиві на позовну заяву. З`ясувавши позицію позивача, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 14368-11/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п. 6.1 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Пунктами 1.1-1.3 вказаного кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає кредит на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту складає 12 000,00 грн. Кредит надається на 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю у строк до 17 грудня 2021 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту складає 2,5 % процентів на добу. Відповідно до графіку повернення кредиту, який є Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідачка зобов`язалася повернути кредитодавцю отриманий кредит до 17 грудня 2021 року включно, сплативши в загальному розмірі 21 000,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту, 9000,00 грн - проценти за користування кредитом. У подальшому на підставі заявки [PERSON] від 17 грудня 2021 року та додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 14368-11/2021 від 18 листопада 2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 23 грудня 2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Також на підставі заявки [PERSON] від 29 грудня 2021 року та додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 14368-11/2021 від 18 листопада 2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 04 січня 2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Крім того, на підставі заявки [PERSON] від 26 січня 2022 року та додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 14368-11/2021 від 18 листопада 2021 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 60 днів, тобто до 26 березня 2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. 08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому передачі та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 14368-11/2021 в сумі 45\~900,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33\~900,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивачем станом на 30 червня 2023 року із посиланням на невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань нараховано відповідачці кредитну заборгованість в загальному розмірі 45 900 грн, з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту, 33\~900 грн - проценти за користування кредитом, що підтверджується наданим розрахунком. Також 19 листопада 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 2833301126/751834. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п. 6.1 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Пунктами 1.1-1.3 вказаного кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає кредит на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту складає 7800,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю у строк до 18 грудня 2021 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту складає 1,5 % процентів на добу. Відповідно до графіку повернення кредиту, який є Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідачка зобов`язалася повернути кредитодавцю отриманий кредит до 18 грудня 2021 року включно, сплативши в загальному розмірі 11 310,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - тіло кредиту, 3510,00 грн - проценти за користування кредитом. 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ» «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому передачі та витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2833301126/751834 в сумі 23 205,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 405,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивачем станом на 30 червня 2023 року із посиланням на невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань нараховано відповідачці кредитну заборгованість в загальному розмірі 23 205,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - тіло кредиту, 15 405,00 грн - проценти, що підтверджується наданим розрахунком. Судом також встановлено, що 19 листопада 2021 року від ТОВ «ІНФІНАНС» до [PERSON] була надіслана пропозиція укласти договір позики. У той же день [PERSON] здійснила акцепт оферти від 19 листопада 2021 року на умовах фінансового кредиту № 0676030887. Із сторони позичальника договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору позики ТОВ «ІНФІНАНС» надає позичальнику фінансовий кредит в розмірі 8000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 1,75 % за один день користування кредитом строком на 30 днів. Відповідно до графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору, відповідачка зобов`язалася повернути кредитодавцю отриманий кредит до 19 грудня 2021 року включно, сплативши в загальному розмірі 12 200,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - тіло кредиту, 4\~200,00 грн - проценти за користування кредитом. 24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому передачі та витягу Реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 0676030887 в сумі 49\~159,99 грн, з яких: 7 999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 41 160,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Розрахунком заборгованості за даним договором встановлено, що станом на 30 червня 2023 року із посиланням на невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань нараховано відповідачці кредитну заборгованість в загальному розмірі 49 159,99 грн, з яких: 7\~999, 99 грн - тіло кредиту, 41 160,00 грн проценти за користування кредитом. За умовами вказаних кредитних договорів та договору позики відповідачка зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк. Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачці кредитні кошті згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в неї перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, 18 листопада 2021 року та 19 листопада 2021 року [PERSON] укладала з різними фінансовими компаніями в електронній формі кредитні договори та договір позики, за умовами яких фінансові компанії перераховували на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти, а та зобов`язалася повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договорами. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. У подальшому фінансові компанії відступили ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитними договорами та договором позики, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитні договори та договір позики, які підписані [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є укладеними, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання відповідних правочинів. За змістом вищевказаних норм права сторони вправі укласти кредитний договір в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх його істотних умов. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Докази у справі вказують на те, що [PERSON] укладала кредитні договори та договір позики в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи фінансових компаній. Для укладення договорів [PERSON] здійснювала ідентифікацію в цій системі та надавала відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) фінансових компаній. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов кредитних договорів та підписували ці договори шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, з цього можна висновок, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаних кредитних договорів. У подальшому фінансові компанії перераховували на банківський рахунок [PERSON] кредитні кошти. Матеріали справи містять договори факторингу з відповідними додатками, які об`єктивно вказують на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло за плату право грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами та договором позики. Ці договори є дійсними та виконаними. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вправі заявити до [PERSON] вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики. Водночас суд вважає, що заслуговують на увагу доводи відповідачки щодо неправильного нарахування відсотків за користування кредитними коштами за кредитними договорами та договором позики. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа № 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За умовами кредитних договорів та договору позики сторони встановили строк кредитування, зокрема: за кредитним договором № 14368-11/2021 з урахуванням заявок на відстрочення виконання зобов`язання та додаткових угод № 3 до договору (відповідно до яких кількість прострочених днів загалом становить 28 днів, а нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються) - 58 днів (до 26 березня 2022 року); за договором кредиту № 2833301126/751834 - 30 днів (до 18 грудня 2021 року); за договором позики № 0676030887 - 30 днів (до 19 грудня 2021 року). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Оскільки після спливу визначеного кредитними договорами та договором позики строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитними договорами та договором позики, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. У зв`язку з цим, не можуть бути взяті до уваги й посилання позивача на вимоги спірних договорів, якими передбачено нарахування процентів за користування кредитом протягом 90 днів з першого дня прострочення виконання умов договору у разі не повернення боргу, оскільки таку умову договорів не можна вважати узгодженням іншого розміру відсотків, передбачених статтею 625 ЦК України, та саме таких вимог щодо стягнення відсотків за неправомірне користування кредитом позивачем не заявлялось. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 14368-11/2021 від 18 листопада 2021 року в розмірі 29 400\~грн 00\~коп (12\~000 + (12\~000 ? 2,5 % ? 58 = 17400) = 29 400), за кредитним договором № 2833301126/751834\~від 19\~листопада 2021\~року в розмірі 11\~310\~грн 00\~коп (7800 + (7800 ? 1,5 % ? 30 = 3510) = 11\~310) , та за за\~договором позики\~№ 0676030887/3\~від 19\~листопада 2021\~року в розмірі 12 200\~грн 00\~коп (8000 + (8000 ? 1,75 % ? 30 = 4200) = 12\~200). В іншій частині позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] слід відмовити. Статтею 140 ЦПК України передбачено стягнення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи Згідно ч. 2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Враховуючи, що позивачем не надано будь яких доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів саме в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1342 грн, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні стягнення у цій частині судових витрат. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню і судові витрати на сплату судового збору. Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1200 грн 78 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial