Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До проведення підготовчого судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд справу слухати за її відсутності, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] померла мати сторін [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 08 грудня 2022 року, за актовим записом № 600. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області [PERSON] від 02 березня 2017 року, відповідно до якого, частину житлового будинку [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224086601:01:016:0002, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 0,2358 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224086601:01:016:0003, призначена для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 2,841 га, яка розташована на території Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON] (позивачу по справі). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: частину житлового будинку [ADDRESS] , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м.; частину земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224086601:01:016:0002, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); частину земельної ділянки, площею 0,2358 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224086601:01:016:0003, призначена для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 2,841 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (у минулому територія Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області), кадастровий номер: 3224086600:08:011:0002, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 106986. Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за заповітом, згідно з ст. 1223 ЦК України прийняла спадщину у встановлений законом строк та порядок. Окрім позивача, є ще інший спадкоємець за законом [PERSON] (відповідач по справі), який відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь [PERSON] , та не заперечує проти того, щоб спадкове майно в цілому успадкувала вона, про що подав до суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 4.12 п.4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 (далі порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти ( п.п 4.14 п. 4 Порядку). Відповідно до п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку). При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку з перебуванням майна у спільній сумісній власності без визначення часток кожного власника. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач до підготовчого судового засідання позов визнав, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved