Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11 її позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину та дружину задоволено та, зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до досягнення повноліття. Позивач вказує, що визначений розмір аліментів не достатній для належного забезпечення умов життя дитини, крім того, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку (від 6 до 18 років) станом на грудень 2022 року складає 1416,50 грн, а присуджені рішенням суду 400 грн є критично малою сумою та майже вчетверо меншою сумою від мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину. При цьому, на даний час донька має проблеми із здоров`ям, знаходиться на «Д» обліку у офтальмолога та потребує лікування та носіння корегуючих окулярів. Також, змінилося матеріальне становище відповідача, оскільки останній призваний до Збройних Сил України та проходить військову службу. Крім того, позивачка втратила роботу та, починаючи з листопада 2021 року по даний час, в неї відсутній дохід, що в свою чергу свідчить про зміни в її матеріальному становищі. Враховуючи викладене, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Судом установлено,\~що з 17\~жовтня 2009\~року сторони у\~справі перебували\~в зареєстрованому\~шлюбі від\~якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 березня 2010 року (а.с.9). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитини та дружину задоволений, шлюб між сторонами у справі розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до досягнення повноліття. Також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дружини в сумі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 27 липня 2011 року до досягнення дочкою трьох років, тобто до [INFO] (а.с.10). 31 жовтня 2011 року на підставі цього рішення виданий виконавчий лист (а.с.11). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » ( копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2019 року(а.с.17). Дитина разом з матір`ю проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ «Все буде добре 75» від 14 серпня 2023 року б/н, довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 07 листопада 2019 року № 67150 та від 19 листопада 2018 року №33444 (а.с.7-8,12). Дитина [PERSON] навчається у 7-Б класі КЗ «Вінницький гуманітарний ліцей №1 ім. М. І. Пирогова», що підтверджується довідкою КЗ «Вінницький гуманітарний ліцей №1 ім. М. І. Пирогова» від 17 серпня 2023 року №01-16/460(а.с.14). З виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Медико-санітарної допомоги №4» м. Вінниці від 23 серпня 2023 року слідує, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у офтальмолога з 2021 року з приводу «гіпермотропії середнього ступеня важкості, порушення акомодації», отримувала курс апаратного лікування з 29 червня 2021 року по 12 липня 2021 року (а.с.13). Як слідує з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом 19 серпня 2023 року позивачка [PERSON] з листопада 2021 року по 3 квартал 2023 року доходу не має (а.с.15-16). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідні роз`яснення викладені також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або ж погіршенням матеріального стану матері дитини остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-143цс13), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Судом установлено, що позивач, з якою проживає малолітня дитина, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме у частці від доходу його батька. При цьому вказує на збільшення потреб дитини, а також на зміну матеріального стану відповідача ( його працевлаштування) та погіршення її матеріального стану. Суд звертає увагу, що обставина зміни матеріального стану відповідача не підтверджуються жодними доказами. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується погіршення матеріального стану позивача (відсутність доходів), що є обставиною, яка є підставою для зміни розміру аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилось 13 років. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного відповідачем суду не надано, тоді як дитина потребує такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved