Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення сином двадцяти трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26.01.2016 розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 25.02.2015 із відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 600 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Наразі два сини [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття, при цьому [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання в Рівненському фаховому коледжі економіки та бізнесу на денному відділені на спеціальності 242 «Туризм». Дата закінчення навчання червень 2024 року. Син є студентом денної форми навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати, тому перебуває на утриманні позивачки. Єдиним джерелом доходу якої є пенсія по інвалідності, оскільки вона є особою з інвалідністю з дитинства. Відповідач матеріальну допомогу на сина має можливість надавати, оскільки є здоровим та працездатним. Однак, в добровільному порядку відмовляється це робити, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала письмову заяву. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Із змісту позовної заяви встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року розірвано. [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його матір`ю вказана [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.6). 17 червня 2016 року позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства (а.с.8). Як свідчить довідка №278 від 24 липня 2023 року, [PERSON] навчається в Рівненському фаховому коледжі економіки та бізнесу на денному відділені на спеціальності 242 «Туризм» у групі ТУР-11 з 01 вересня2021 року по 30 червня 2024 року (а.с.9). Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги від 30 липня 2021 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 44\~660,00 грн. (а.с.10). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Також, суд бере до уваги, що позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства та не має можливості самостійно утримувати сина. Разом з тим, відповідач є здоровим та працездатним та має змогу надавати матеріальну допомогу своєму синові який являється повнолітнім та продовжує навчання. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітнього сина, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку\~ст.141, 142 ЦПК України 1073,60\~грнсудового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved