Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором оренди. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 06.08.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір найму (оренди), за яким орендодавець зобов`язався передати орендарю в строкове платне користування нерухомість (однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 24кв.м), а орендар зобов`язується прийняти зазначений об`єкт оренди, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору повернути об`єкт оренди орендодавцю в належному стані. В подальшому між сторонами 12.11.2022 була укладена Додаткова угода, якою дію Договору найму (оренди) від 06.08.2022 було припинено з 13.11.2022. В додатковій угоді сторонами закріплено, що у орендаря існує прострочення зі сплати орендної плати в розмірі 7400,00грн та існує заборгованість за комунальні послуги в розмірі 1139,04грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 7400,00грн, пені в розмірі 14946,00грн, заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 1139,00грн. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 06.02.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, передано на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.03.2023, справу з єдиним унікальним номером №379/161/23 передано судді Бабко В.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08.03.2023 провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 08.03.2023 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачці копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін за адресою зазначеною в позовній заяві, ( [ADDRESS] ), однак повідомлення про вручення поштового відправлення від відповідачці до суду не повернулось. З метою уникнення порушення права сторін на справедливий суд, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.05.2023 визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 19.09.2022 не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`являлась. Про дату, час та місце справи повідомлялась належним чином. Також судом було здійснено повідомлення/виклик відповідача до суду через офіційний сайт «Судова влада України». Причини неявки суду не повідомлено. Однак суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 06.08.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір найму (оренди) за № б/н. Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне користування нерухомість (однокімнатну квартиру), що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 24кв.м), а орендар зобов`язується прийняти зазначений об`єкт оренди, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору повернути об`єкт оренди орендодавцю в належному стані. Пунктами 2.1.4, 2.1.5 Договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату не пізніше 06 числа поточного місяця у розмірі, визначеному в п. 3.1.Договору. Орендар зобов`язаний за власний рахунок (за домовленістю сторін) сплачувати комунальні та інші експлуатаційні платежі згідно з розрахунку відповідних установ, у встановлені чинним законодавством строки до 20 числа поточного місяця. Згідно із п. 3.1. Договору орендар за користування орендованим майном сплачує орендодавцю плату. Розмір орендної плати становить 6000,00грн за місяць. Орендна плата сплачується готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця, вказаний у цьому Договорі, щомісячно до 06 числа поточного місяця (п. 3.3. Договору). Пунктом 4.4. Договору визначено, що у разі прострочення сплати орендної плати більш ніж як на 5 днів, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця сплатити пеню у розмірі 3% від орендної плати (боргу) за кожен день прострочення. 12.11.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору найму (оренди) за № б/н від 06.08.2022. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони вирішили на підставі п. 5.1.3 Договору, припинити дію Договору з 13.11.2022. Згідно із п. 2, 3 Додаткової угоди визначено, що станом на дату припинення дії Договору у Орендаря існує прострочення зі сплати орендної плати за період з 06.10.2022 по 05.11.2022 в розмірі 6000,00грн та з 06.11.2022 по 12.11.2022 в розмірі 1400,00грн, що загалом становить 7400,00грн. До того ж орендарем не сплачені витрати за комунальні послуги в загальному розмірі 5139,04грн. Пунктом 4 Додаткової угоди обумовлено, що орендодавець не повертає орендарю сплачену залогову суму в розмірі 4000,00грн, а зараховує її в рахунок оплату комунальних послуг. Таким чином, заборгованість орендаря за комунальні послуги становить 1139,04грн і орендар зобов`язується сплатити наявну заборгованість. Відповідно до п. 5 Додаткової угоди орендар зобов`язується сплатити заборгованість з орендної плати та не сплачені витрати за комунальні послуги протягом 3-х робочих днів з дати підписання даної додаткової угоди. З метою врегулювання спору [PERSON] направив [PERSON] вимогу про сплату заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 7400,00грн та комунальних платежів в розмірі 1139,00грн, що підтверджується фіскальним чеком ПН215600426655 та накладною №0207202541953 від 01.12.2022. Однак вищевказана вимога залишилась без реагування зі сторони відповідачки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 810 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Наймач житла у багатоквартирному будинку має право користування майном, що обслуговує будинок. Статтею 815 ЦК України визначено, що наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Як встановлено судом, позивач [PERSON] виконав умови Договору найму (оренди) від 06.08.2022 у повному обсязі та передав відповідачці в тимчасове оплатне користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення заборгованості в строки, у розмірі, визначеними договорами. Однак відповідачка, всупереч умов Договору найму (оренди) від 06.08.2022 та Додаткової угоди від 06.08.2022, свої зобов`язання за договором не виконала, а саме не сплатила орендну плату в розмірі 7400,00 та комунальні платежі в розмірі 1139,00грн. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язанняперед позивачем, яка полягає у сплаті заборгованості по орендній платі в розмірі 7400,00грн, комунальним платежам в розмірі 1139,00грн, позивач у відповідності до умов Договору найму (оренди) від 06.08.2022 правомірно нарахував пеню у розмірі 3% від орендної плати за кожен прострочений день, в розмірі 14946,00грн, яка підлягає до стягнення з відповідачки. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов Договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачкою вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за Договором найму (оренди) від 06.08.2022 та Додаткової угоди від 06.08.2022 не виконала, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved