Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що навчається, в розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення навчання 30.06.2024 та просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 28.10.2009 вони розірвали. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який уже повнолітній, однак продовжує навчання. Останній навчається у Вищому професійному училищі № 7 м. Калуш на четвертому курсі денної форми навчання, що не дає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона повністю утримує сина і несе всі витрати щодо його навчання. Вона працює, однак їй матеріально важко, у неї багатодітна сім`я. Син [PERSON] хворіє і потребує операції, вартість якої становить близько 70000,00 грн. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, служить у ЗСУ, а тому може допомагати синові на час навчання. Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти її задоволення. Розгляд справи просить проводити без його участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 26.07.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.09.2023 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. 07.10.2023 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. 07.10.2023 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти її задоволення. Розгляд справи просить проводити без його участі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 18 років, є сином сторін по справі, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.01.2020 (а.с. 5). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.10.2009 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] , є студентом 4 курсу денної форми навчання Вищого професійного училища № 7 м. Калуш. Термін закінчення навчання 30.06.2024, про що свідчить довідка № 02/190 від 05.07.2023 (а.с. 7). Позивачка [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради, № 2219899 від 14.07.2023 (а.с. 8). Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 4747 [PERSON] , [INFO] , встановлено основний діагноз - сечокам`яна хвороба: конкременти правої нирки, та супутні діагнози - конкременти правого сечоводу; хронічний калькульозний пієлонефрит в стадії ремісії (а.с. 10), що також підтверджується актом дослідження стану здоров`я № 412 (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено, що у відповідача є повнолітній син, який продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги. Між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до закінчення навчання чи досягнення останнім двадцяти трьох років. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання на 4 курсі денної форми навчання Вищого професійного училища № 7 м. Калуш, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На час навчання він перебуває на утриманні матері, при цьому його батько також повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання, доки він продовжує навчання. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати у користь позивачки аліменти на утримання сина на період навчання, але не довше, ніж до досягнення останнім 23 років. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я сина сторін. При цьому відповідач позов визнає, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу синові, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, а навпаки останній позовну заяву визнав, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно на дитину на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 20.07.2023, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, а тому судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи встановлено, що 14.07.2023 позивачка уклала з адвокатом Сидор Я.М. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену актом від 17.07.2023 вартість правових послуг у розмірі 1000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 100949 (а.с. 12-14). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 81, 141, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 6, 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved