Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30866,26 грн за кредитним договором № б/н від 22.10.2010, яка складається з 24948,28 грн - заборгованості за кредитом, 5917,98 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом; судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 22.10.2010 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 22.10.2010. При укладенні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (стаття 1066 Цивільного кодексу України) та кредитного договору (стаття 1054 Цивільного кодексу України). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 25 000 грн 00 коп., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктом 2.1.1.2.3 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу відповідно до умов Договору. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.05.2023 має заборгованість в сумі 30866,26 грн, яка складається з наступного: 24948,28 грн - заборгованості за кредитом, 5917,98 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «КБ «Приватбанк» та стало підставою для пред`явлення в суді даного позову. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.06.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.07.2023 о 14.00 годині. 20.07.2023 та 18.08.2023 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено на 29.09.2023 о 08 год.30 хв. 29.09.2023 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Даними заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.10.2010, Витягу з "Умов та Правил надання банківських послуг", копії паспорта [PERSON] , відомостями наказу про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картки оформленої на [PERSON] , Довідкою про надання кредитних карт по договору б/н підтверджується, що 22.10.2010 між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н (а. с. 16- 50). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу з ЄДРПОУ, витягу з Державного реєстру банків №ДРБ-000008 від 16.08.2021, Статуті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМ України від 05.06.2019 № 594 (а. с. 52-55). Згідно розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, по особовому рахунку за кредитним договором № б/н, укладеним між позивачем та відповідачем станом на 22.05.2023 відповідач має заборгованість в сумі 30866,28 грн за кредитним договором № б/н від 22.10.2010, яка складається з 24948,28 грн - заборгованості за кредитом, 5917,98 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а. с. 4-15, 57-73). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень статей 526, 530, частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі заяви до Договору про надання банківських послуг № б/н від 22.10.2010, які останньою не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості та виписці за договором № б/н від 22.10.2010, доданих до позовної заяви, в яких зазначається про користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення кредиту. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 22.10.2010 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2010, яка підлягає стягненню з відповідача складає 30866,26 грн. 14.06.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість на користь АТ КБ «Приватбанк». Згідно платіжного доручення № PROM5BDX5X від 25.05.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved