Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 стягнуто з [PERSON] , якого позбавлено батьківських прав, на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2020. На виконання вказаного рішення суду Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 643/4237/20 та відкрито виконавче провадження № 65988259. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, в зв`язку з чим має заборгованість по аліментам станом на 01.07.2023 в сумі 109759,77 грн. Загальна сума неустойки (пені) з період з березня 2020 по 1 липня 2023 складає 744221,20 грн. Враховуючи приписи ст. 196 СК України, позивач просить стягнути на свою користь пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів у розмірі 100% загального розміру заборгованості 109759,77 грн. Ухвалою від 08.08.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, разом з позовною заявою подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позов задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (зараз [PERSON] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2020 (а.с. 14-18). На виконання вказаного рішення суду Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 643/4237/20, який пред`явлено для примусового виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де відкрито виконавче провадження № 65988259 (а.с. 21-23). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що складений державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за відповідачем з березня 2020 по червень 2023 включно рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 109759,77 грн (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Хp=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Хp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У даній справі позивачем розраховано пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 744221,20 грн за період з березня 2020 до 01.07.2023, відповідно до формули, наведеної Верховним Судом у своєму правовому висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, як і належних та допустимих доказів матеріального та сімейного стану, які в силу ч. 2 ст. 196 СК України дають підстави суду зменшити розмір неустойки. Судом встановлено, що заборгованість по аліментам на користь позивача на утримання дитини відповідачем не сплачена, розмір заборгованості підтверджено розрахунком державного виконавця, який відповідачем не спростовано. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, враховуючи розрахунок заборгованості по аліментам, суд дійшов висновку, що позов про стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню в межах заявлених вимог та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти згідно виконавчого листа 643/4237/20 у розмірі 109759,77 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1097,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved