Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач зверулась до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] послалась на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя остання склала заповіт. Відповідачі звернулись в нотаріальному порядку із заявами про прийняття спадщини. Позивач стверджувала, що за півроку до смерті у матері діагностовано онкологічне захворювання. На лікування матері позивачем було витрачено 1 044 328 грн. 60 коп., з яких : - \~ \~ \~ \~лікування в ТОВ «Дім медицини» м.Одеса 342 872 грн. - \~ \~ \~ \~лікування в медичному закладі Туреччини 621 211 грн. 60 коп. Окрім того, на організацію поховання позивач витратила 80 245 грн. Враховуючи обов`язок спадкоємців, визначений статтею 1232 ЦК України по відшкодуванню витрат на лікування та поховання спадкодавця за вирахуванням долі позивача та спадкоємця [PERSON] (не є стороною у спорі), з яким спірне питання вирішено добровільно в досудовому порядку, позивач просила суд стягнути з кожного з відповідачів по 261 082 грн. 15 коп. В процесі розгляду справи позивач позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи. В обгрунтування своїх заперечень відповідач [PERSON] послався на те, що у лікуванні, догляді спадкодавця [PERSON] брали участь всі члени її родини. За життя остання передала донці 9 450 доларів на своє лікування. Окрім того, після смерті дружини відповідач передав позивачу в відшкодування витрат на лікування ще ювелірні прикраси померлої вартістю 799 200 грн. Відповідач стверджував також, що витрати на поховання спадкодавця сплачені ним особисто за договорами-замовленнями від 7.06.2021 року, 8.06.2021 року. Дослідивши матеріали справи, доводи сторін та докази, надані ними суду в процесі розгляду справи в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав : Правовий статус спадкоємців передбачає наділення їх не тільки правами, а й покладає на них обов`язки. Відповідно до статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. При покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття таких витрат необхідно враховувати, що такі витрати повинні бути розумними, в тому числі щодо їх розміру та необхідності здійснення (Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 409/656/19). Розумність передбачає обумовленість цих витрат саме доцільністю, необхідністю вчинення спадкоємцями або третьою особою певних дій щодо спадкодавця за його життя або після смерті. Розумними витрати можуть бути визнати судом у випадку, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені. Окрім того, при вирішені спору суд виходить з положень статті 12 ЦПК України, за якою цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Змагальна форма цивільного процесу визначає покладання тягаря доказування на самі сторони і зняття із суду обов`язку по збиранню доказів. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії і-жд № [NUMBER] . За життя у останньої було діагностовано онкологічне захворювання та вона потребувала лікування. Встановлений діагноз відповідачами не оспорювався, як і бажання всіх членів сім`ї зберегти життя рідної людини, надати їй допомогу в лікуванні. Сторони є спадкоємцями померлої, що підтверджується матеріалами спадкової справи 17/2021 індексний номер 02-14 приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П. За договорами № 119915 від 4.05.2021 року, 29.05.2021 року між позивачем та ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» м.Одеса, Україна товариством надані послуги з охорони здоров`я, зокрема, обстеження, лікування, медичного супроводу пацієнта [PERSON] . Послуги згідно умов договорів фактично сплачені позивачем на загальну суму 342 872 грн. Оплата в повному обсязі підтверджується рахунками та квитанціями, наявними в матеріалах справи. Враховуючи пояснення сторін, допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] такі витрати, на думку суду, є виправданими обставинами, за яких були вчинені, тобто з урахуванням медичного діагнозу, необхідного лікування є розумними. Виходячи із розміру спадкових часток відповідачів витрати на лікування спадкодавця підлягають стягненню на користь позивача в розмірі по 85 718 грн. з кожного. В решті позовні вимоги позивача по лікуванню спадкодавця в Туреччині не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи як з боку розумності, так і фактичного їх понесення позивачем. При вирішенні спору належних, достатніх, допустимих, достовірних доказів на підтвердження передачі спадкодавцем [PERSON] донці 9 450 доларів на своє лікування та про передачу [PERSON] в відшкодування витрат на лікування дружини ювелірних прикрас вартістю 799 200 грн. відповідачами не надано (договори, рахунки, перекази, вартісні оцінки, тощо). Аркуші з блокноту померлої, сторінки з її телефону із зазначенням певних цифр без жодної детальної інформації про них заперечень відповідачів не доводять. Докази про майновий стан померлої відсутні. Показання допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] в цій частині є недопустимими доказами, враховуючи вимоги статті 78 ЦПК України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а позивач факти передачі такого майна в відшкодування своїх витрат не визнала. Разом із тим, суд погоджується із доводами відповідача [PERSON] про понесення ним витрат на поховання дружини, що підтверджується договорами-замовленнями від 7.06.2021 року, 8.06.2021 року із ФОП [PERSON] . Довідка ФОП [PERSON] від 24.12.2021 року про фактичну оплату спірних послуг іншою особою при дійсності договорів, позиції позивача не доводить. Встановлене виключає задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення витрат на лікування матері в Туреччині на загальну суму 621 211 грн. 60 коп. та на організацію поховання в розмірі 80 245 грн. Судові витрати на оплату судового збору підлягають присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з урахуванням мінімального розміру судового збору по вимогах майнового характеру, встановленого Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial