Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Адвокат Штець О.О. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення стягнення аліментів по судовому наказу від 01.04.2019 по справі № 504/1101/19 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що 17.03.2016 між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюбу, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 01.04.2019 [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про сплату аліментів (504/1101/19). Згодом було відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу від 11.06.2019 ВП №59324106. Стягнення відбувалося шляхом відрахування із заробітної плати, а також позивач сплачував аліментні платежі самостійно. За період відкритого виконавчого провадження позивач сплатив аліментів на загальну суму 223 415,90 грн. [INFO] у [PERSON] разом із [PERSON] народилася донька [PERSON] , на даний час його цивільна дружина та донька проживають однією сім`єю та перебувають на його утриманні. [PERSON] здійснює догляд за їх дитиною, у зв`язку з чим не працює. Додаткового доходу родина не має. Відповідно до судового наказу аліменти стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . У зв`язку зі змінами обставин, що впливають на аліментні правовідносини, позивач вважає, що стягнення аліментів слід змінити до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів). Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що після постановлення судового наказу в 2019 році про стягнення аліментів позивач отримував невелику заробітну плату але стягнення продовжувалося, у зв`язку із чим у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, що призвело до погіршення його матеріального становища. Згодом у позивача народилася друга дитина, яка разом із матір`ю перебуває на його утриманні. Витрати позивача збільшилися та на фінансовому утриманні, крім сина [PERSON] з`явилося ще дві особи. Наголошує, що на утриманні [PERSON] так і залишилася їх спільна одна дитина [PERSON] . Вищевикладені обставини є підставою для застосування положень ч.1 ст. 192 СК України та зміни розміру аліментів у сторону їх зменшення до 1/ 8 частини з усіх видів заробітку (доходів). Не погодившись із позовними вимогами позивача, представник відповідача [PERSON] адвокат Святішенко О.В. надала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначила, що крім сина від шлюбу із позивачем у відповідачки є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , яка також проживає з матір`ю. Увесь час, починаючи з дня народження сина і по теперішній час [PERSON] самостійно утримує дитину та матеріально забезпечує. Відповідач намагається забезпечити для сина рівень життя, який необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. В силу своїх можливостей [PERSON] піклується про сина: намагається забезпечити дитині якісне харчування, лікування та догляд, купує одяг, предмети побуту тощо. Однак, утримувати дитину самотужки надзвичайно складно, адже позивач як батько дитини належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню дитини не виконує. У [PERSON] існує велика заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , про що він сам і повідомив суд. Враховуючи вік дитини відповідач щомісячно несе значні витрати на харчування, оздоровлення, розвиток, навчання, лікування сина. Так, [PERSON] навчається у ОЗО Курісовська ЗЗСО І-ІІІ ступенів, де щомісячно відповідач сплачує у фонд школи 300,00 грн. Також [PERSON] займається футболом у Доброславській дитячо юнацькі спортивній школі, де щомісячна оплата становить 650,00 грн. Окрім того, з початку збройної агресії росії на території України відбулася девальвація гривні і як наслідок значне підвищення цін майже у всіх сферах, у тому числі на продукти харчування, ліки, одяг, предмети гігієни, бензин тощо. У той час як батько дитини має можливість та обов`язок забезпечувати свою дитину в повному обсязі, жодним чином не приймає участі у вихованні, оздоровленні, утриманні сина, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. У задоволенні позовної заяви [PERSON] просила відмовити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат Штець О.О. надала відповідь на відзив, з якого вбачається, що той факт, що син [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю після розлучення батьків не оспорювався. Це було пов`язано із тим, що [PERSON] давала змогу спілкуватися дитині із батьком та бабусею за взаємною згодою. На теперішній час ситуація змінилася, батько та бабуся не мають змоги спілкуватися із [PERSON] через заборону відповідача. Відповідач має від попереднього шлюбу доньку [PERSON] , яка перебуває на її утриманні, однак дана обставина, на думку сторони позивача, до предмету спору не має відношення. Доводи про те, що відповідач з моменту народження сина утримує його самостійно не підтверджується доказами, оскільки дитина народилася [INFO] , шлюб між сторонами розірваний 17.03.2016 до цієї дати подружжя проживало разом та спільно утримували дитину. На час розгляду справи заборгованості по аліментам за судовим наказом від 01.04.2019 не має. Доводи щодо забезпечення достатнього рівня утримання дитини тільки з боку відповідача є недостовірними, оскільки батько дитини завжди приймав активну участь у житті дитини, син часто гостював у його новоствореній родині, окрім аліментів дитині надавалися кишенькові гроші сину, купувався одяг і предмети шкільного вжитку. Також активну участь приймала бабуся мати позивача, у якої [PERSON] часто гостював на канікулах. Твердження відповідача шодо несення нею щомісячно витрат у фонд школи, за зайняття футболом в ДЮСШ не знайшли свого підтвердження у наданих доказах. Дійсно з початку збройної агресії спостерігається підвищення цін на усі товари та послуги, що накладає свої корективи на фінансове становище усіх людей у країні. Однак позивач не просить скасувати судовий наказ, та взагалі не має на меті звільнення від сплати аліментів. Метою є зменшення виплат. Представник позивача наголосила, що у власності позивача є транспортний засіб, іншого власного майна він не має, разом із родиною для проживання використовує орендоване житло. При цьому у відповідача [PERSON] є у власності 1/ 2 будинку, де вона проживає разом із дитиною. Відповідачем не наведено доказів щодо отримання самостійного доходу, не надано інформацію про витрати на утримання спільного сина [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився. Від представника [PERSON] адвоката Штець О.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без відповідача та її представника, а також про відсутність заперечень проти розгляду справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зміст позовної заяви, докази якими позивач обґрунтовує вимоги, суд дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що за судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.04.2019 по справі № 504/1101/19 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі однієї чверті від усіх видів доходу (заробітку), до досягнення повноліття, тобто до [INFO] включно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 26 березня 2019 року. На виконання вказаного судового наказу Лиманським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження за № 59324106, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2019. З наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП №59324106 станом на 13.09.2023, у боржника [PERSON] станом на 01.09.2023 заборгованість становить 0,00 грн. Від спільного проживання [PERSON] із [PERSON] у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З наданої довідки №86 від 22.02.2023, виданої виконавчим комітетом Визирської сільської ради Одеського району Одеської області [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] та донькою [PERSON] . Зазначене житло [PERSON] орендує та сплачує щомісячно орендну плату, що підтверджується копією оренди житлового приміщення від 01.09.2022. У власності [PERSON] та його співмешканки [PERSON] відсутнє будь-яке нерухоме майно, що підтверджено наданими витягами №335857497 та 335859158 від 15.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Відповідач [PERSON] має у власності 1/ 2 житлового будинку, в якому проживає разом із дитиною, що підтверджено витягом № 336193993 від 20.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. На підтвердження викладених обставин у відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] надала, зокрема довідку, видану ОЗО Курісовський ЗЗСО І-ІІІ ступенів №136 від 29.05.2023, згідно якої [PERSON] , 2013 р.н., дійсно навчається в 3-Б класі ОЗО Курісовський ЗЗСО І-ІІІ ступенів. Зі змісту довідки, виданої директором Доброславської дитячо юнацької спортивної школи Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, [PERSON] є вихованцем відділення футболу Доброславської дитячо юнацької спортивної школи з 2021 року. Відповідно до ст. 141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна матеріального та сімейного стану платника аліментів є законно визначеною підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Верховним Судом України висловлено таку правову позицію в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13. За приписами ч.ч.2, 3\~ст.182 ЦПК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд доходить висновку, що позивачем доведені законі підстави звернення до суду з даним позовом, враховуючи зміну його сімейного стану. 17.05.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд дійшов висновку, що позивачем доведені законі підстави звернення до суду з даним позовом, а саме зміну сімейного стану позивача та перебування на його утриманні дитини від спільного проживання з іншою жінкою, цивільної дружини, яка на даний час не має можливості працювати та здійснює догляд за їх малолітньою дитиною. Надані до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з І кварталу 2022 по ІІІ квартал 2023 рр. підтверджують наявність у позивача джерел доходу по ТОВ «ББ АСО» та військової частини [NUMBER] , наразі доходи позивача як військовослужбовця значно покращили його матеріальне становище, але вони не є перманентними. Аліменти на утримання дитини [PERSON] сплачуються у розмірі, визначеному судовим наказом згідно чинного законодавства. Обґрунтування розміру витрат на дитину стороною відповідача не наведено, однак з наданих доказів встановлено, що відповідач дійсно займається розвитком дитини, що потребує фінансових витрат. Виходячи з рівності прав дітей позивача на належний рівень забезпечення, з урахуванням зміни складу родини позивача та наявності у нього інших утриманців, окрім дитини від першого шлюбу, суд вважає збалансованим розміром аліментів - частку у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів позивача. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд наголошує, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial