Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.06.2018 року. Відповідач при підписанні анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору № б/н від 08.06.2018 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50\~000,00 гривень. Отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 09.02.2023 року складається з: - 51\~764,49 гривень, заборгованість за тілом кредита, - 11\~510,66 гривень, заборгованість за простроченими відсотками, всього 63\~275,15 гривень заборгованості, яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 20.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Враховуючи, що представник позивача в позові зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини: 08.06.2018 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н, внаслідок чого він підписав Заяву № б/н від 08.06.2018 року. Відповідач при підписанні анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору № б/н від 08.06.2018 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 50\~000,00 гривень, /а.с.12-15/. Згідно наданого розрахунку, в зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 09.02.2023 року складається з: - 51\~764,49 гривень, заборгованість за тілом кредита, - 11\~510,66 гривень, заборгованість за простроченими відсотками, всього 63\~275,15 гривень заборгованості. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Як зазначено в п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення\~\~повинно\~ ґрунтуватися\~\~на\~засадах верховенства\~права,\~бути\~законним\~і\~обґрунтованим.\~Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно\~до\~норм\~матеріального\~права\~із\~дотриманням\~норм\~процесуального\~права.Судове\~рішення\~має\~відповідати\~завданню\~цивільного\~судочинства,\~визначеному\~цим\~Кодексом. При\~\~виборі \~і\~\~застосуванні норми\~\~права до\~\~спірних правовідносин\~\~суд\~ враховує\~висновки \~щодо\~ застосування\~\~ відповідних\~\~норм \~права\~\~викладені\~ в\~постановах\~ Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, суд вважає достовірно встановленим існування обов`язку відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача внаслідок невиконання відповідачем даного обов`язку таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16, 1048-1049 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved