Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У травні 2023 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію в сумі 9456,30 грн. Позов обґрунтований, тим що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Відповідач є власником особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач на платній основі, здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача. 22.09.2022 за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] уповноваженими представниками позивача було зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі також - ПРРЕЕ) - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі після відключення, на підставі виявленого був складений акт № 220215 від 22.09.2022. Відповідно до розрахунку вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ станом на 01.05.2022 становить 9456,30 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 01.06.2023 суд відкрив провадження у даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. В т.ч. жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості достеменно встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 905/2382/17 відсутність відзиву на позов не є визнанням позовних вимог та не означає доведеність позовних вимог. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго», що підтверджується Статутом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач, на платній основі, здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . 22.09.2022 уповноваженими представниками позивача за адресою проживання відповідача зафіксовано порушення ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі після відключення з порушенням схеми обліку. На підставі виявленого порушення, складено Акт АП № 220215 від 22.09.2022. 28.09.2022 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надіслало на адресу відповідача лист від 27.09.2022 № 3/01/3/Л-28305 щодо повідомлення та запрошення на засідання комісії з розгляду акту порушень № 220215 від 22.09.2022. У відповідності до вимог ПРРЕЕ 10.11.2022 відбулося засідання комісії по розгляду акту № 220215 від 22.09.2022 за результатами якого складено протокол № 937 та прийнято рішення, провести нарахування згідно з пунктом 8.4.13 та формулою 8, визначеного главою 8.4 розділом VIIІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Період нарахування з 14.07.2022 по 22.09.2022. Згідно розрахунку, вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ за актом № 220215 від 22.09.2022 складає 9456,30 грн. Станом на 01.05.2023 заборгованість за необліковану електричну енергію відповідачем в розмірі 9456,30 грн., не сплачена. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії врегульовані статтею 714 ЦК України. У пунктом 8.2.4. Правил зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, ознак втручання в параметри розрахункових засобів обліку вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до глави 8.4, розділу 8 Правил. Пункту 8.2.5. визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві і підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У пункті 8.2.6. зазначено, що на підставі акту про порушення, уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсягом необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Відповідно до пункту 8.4.2. Правил, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: 1) порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка, тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі-пошкодження пломб), або відсутність на засобах вимірювальної техніки пломб з відбитками тавр про їх повірку чи пломб з відбитками тавр оператора системи або інших заінтересованих сторін, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електронної енергії (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки); 2) порушення або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах (вузлах) вимірювальної техніки в місцях, вказаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії). Згідно пункту 8.2.7. Правил, спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акту про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідачу на адресу його проживання позивачем надсилалось попередження про необхідність сплатити заборгованість, але відповідач свої зобов`язання не виконав. Розмір позовних вимог в частині заборгованість відповідача згідно з актом про порушення № 220215 від 22.09.2022 та протоколу № 937 від 10.11.2022 за необліковану спожиту електроенергію станом на 01.05.2023 складає 9456,30 грн. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України не надано жодних доказів своєчасної та у повному обсязі сплаченої заборгованості. Отже на підставі оцінки викладених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та задовольняє їх у повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved