Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Другої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина за заповітом, посвідченим Першою горлівською державною нотаріальною конторою 24 червня 1999 року за реєстровим №2511, у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач звертався до нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадщини, але йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Позивач був юридично не обізнаний щодо строків звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, крім того, в умовах воєнного стану цей строк спочатку було продовжено на чотири місяці, а потім цю норму було скасовано, про що він також не знав. Інших спадкоємців, окрім нього, немає. В зв`язку з викладеним просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] , до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача, Другої київської державної нотаріальної контори, до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Другої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, востаннє Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 24 червня 1999 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй квартиру, розташовану в [ADDRESS] , про що було складено заповіт, посвідчений 24 червня 1999 року завідуючим Першої горлівської державної нотаріальної контори Білодід Л.В. 15 листопада 2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано Свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Віта-Поштова Фастівського району Київської області, актовий запис № 21637. 28 липня 2023 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , оскільки ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини та не надано документів на підтвердження фактичного прийняття спадщини. Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту вказаних норм вбачається, що звертатися з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини мають право спадкоємці за заповітом чи за законом, а суд при вирішенні цього питання повинен перевіряти поважність причин його пропуску. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». В обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно частині 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини 14 листопада 2022 року, позивач зазначає, що не зміг подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, оскільки через воєнний стан ці строки кілька разів змінювались і він не був обізнаний про строки звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, [PERSON] не міг у встановлений законом строк подати нотаріусу відповідну заяву. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» п.24 (абзаци 1,2,6) Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникає з набранням чинності зазначеним Кодексом. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Приймаючи до уваги той факт, що позивачем надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , то суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved