Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2006 році він познайомився з відповідачем та через декілька місяців сторони почали спільно проживати в орендованій квартирі без реєстрації шлюбу. Зазначає, що в липні 2009 року їх сімейний союз було зареєстровано Ленінським відділом РАЦС та у вересні 2009 року у них народився син [PERSON] . Вказує, що майже відразу в них почались сварки та непорозуміння, проте сторони намагалися зберегти сім`ю та жити заради сина, але згодом, коли дитині виповнилося 2 роки сторони припинили шлюбні стосунки і почали жити окремо, і подружжя дійшло згоди про проживання сина з ним, а відповідач буде приймати участь у спілкуванні та вихованні сина. Зазначає, що в грудні 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, і з того часу всі зобов`язання щодо виховання та утримання сина були на ньому. Посилається на те, що відповідач відвідала школу лише раз у 2015 році, коли дитина йшла у перший клас, але не дивлячись на поведінку та байдужість відповідача по відношенню до сина і ухилення її від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини він намагався зберегти зв`язок сина та матері. В зв`язку з тим, що відповідач постійно вживала алкоголь, не працювала та знаходилась у безпорадному стані, він обмежив її зустрічі з сином. Зазначає, що останні 5-6 років відповідач не поцікавилась сином, не приїжджала до нього, не намагалась дізнатись про його успіхи, розвиток і стан здоров`я, жодним чином не проявила свої материнські почуття, та не виконувала батьківських обов`язків і матеріального утримання. У зв`язку з вищезазначеним він звернувся до суду з цією позовною заявою для захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, оскільки не позбавлення в судовому порядку відповідачки батьківських прав істотно ускладнює та перешкоджає в реалізації прав дитини, у зв`язку із чим позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 29 серпня 2023 року ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву представника позивача про виклик і допит свідків, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Представник третьої особи надала суду заяву в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, підтримала позовні вимоги і просила задовольнити у повному обсязі, а також долучила до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, враховуючи покази свідків, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідачки підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №423, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а. с. 10). Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1353 (а. с. 11). Також судом встановлено, що 23 грудня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та розірвано шлюб між ними, а після розірвання шлюбу залишено за [PERSON] прізвище « [PERSON] », яке набрало законної сили 09 січня 2014 року (а. с. 12-13). Матеріалами справи також підтверджено, що 18 вересня 2015 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1408, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а. с. 14). Судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами про фактичне проживання особи від 15 травня 2023 року, виданими головою правління ОСББ «Парусний 6» Чорною Марією (а. с. 15-16). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 02 червня 2023 року, складеного спеціалістом управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району ДМР Кравець Н.В. вбачається, що умови для проживання дитини добрі, в квартирі зроблений ремонт, чисто, прибрано, в достатній кількості меблів та побутової техніки. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є окрема кімната, та в наявності стіл, стілець, диван, ліжко, телевізор, дитячі іграшки, гітара, планшет, шкільне приладдя, в достатній кількості сезонного одягу та взуття, предметів особистого вжитку. Батько займається вихованням [PERSON] з 2012 року, цікавиться його здоров`ям, навчанням та усебічним розвитком, матеріально забезпечує (а. с. 32). Крім того, відповідно до характеристики №09/0523 від 18 травня 2023 року, виданої головою правління ОСББ «Парусний 6» Чорною Марією , [PERSON] з червня 2014 року фактично проживає зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання характеризується з позитивного боку. У побуті завжди ввічливий, тактовний, працелюбний, не конфліктний. Одружений зі [PERSON] , має двох синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). Згідно довідки про участь батьків у шкільному житті №57 від 10 квітня 2023 року, виданої виконуючим обов`язки директора КЗО «Спеціалізована середня загальноосвітня школа №141» ДМР [PERSON] встановлено, що [PERSON] навчається у 8-Б класі, батько - [PERSON] систематично відвідує школу, цікавиться досягненнями сина у всіх педагогів, відвідує батьківські збори, входить до складу батьківської громадськості, а мати - [PERSON] школу не відвідує, контакту із вчителями не підтримує, із вчителями та адміністрацією школи не спілкується (а. с. 19). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23 лютого 2023 року перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою №10 від 07 березня 2023 року, виданою командиром військової частин [NUMBER] [PERSON] (а. с. 29). Відповідно до довідки-характеристики, виданої начальником штабу військової частини [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] працює в Збройних силах України на посаді головного сержанта взводу. Характеризується позитивно, гідно виконує службові обов`язки, добре комунікує з іншими солдатами, має авторитет серед підлеглих (а. с. 30). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів зробленого державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №93901 від 26 травня 2023 року, станом на 01 травня 2023 року борг [PERSON] зі сплати аліментів складає 90 639,92 грн. (а. с. 20-22). Згідно довідки-характеристики від 23 червня 2023 року за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] , а також голови квартального комітету №16 [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року. У будинку за місцем її мешкання умови проживання жахливі, брудно, холодно, відсутні продукти харчування, засоби гігієни. Побутові умови в яких вона проживає жахливі. В будинку не має порядку, усе занедбане і брудне. [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя (а. с. 31). Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради за №3/9-146 від 17 серпня 2023 року, комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 62-63). У судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили обставини викладені у позовній заяві та пояснили, що є сусідами відповідачки [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, за порядком вдома та в дворі не стежить, а дитину за місцем її мешкання не бачили та не чули від неї, щоб вона якось згадувала про сина. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Беручи до уваги те, що відповідач, будучи матір`ю дитини, не цікавиться життям сина, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи, що відповідач не з`явилася на виклик до органу опіки і піклування на засідання щодо доцільності позбавлення батьківських прав, та у жодне судове засідання, будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить його розвиток у безпечному, спокійному і стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити відповідачу положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Таким чином, враховуючи інтереси дитини та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню. Позбавляючи відповідача батьківських прав суд виходив з того, що остання характеризуються негативно, оскільки протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, під час розгляду справи не змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність у неї наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд з урахуванням клопотання позивача в позовній заяві залишає судові витрати за ним.

Outcome: approved