Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

17 липня 2023 року [PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 06 вересня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 669, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейні відносини між сторонами значно погіршились, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, різних поглядів на сімейне життя. Наразі шлюб існує лише формально, почуття любові втрачено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду м. Харкова від 25 липня 2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Селезень С.В. подала заяву у якій просила розглянути справу без їх участі, вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки [PERSON] не повідомив, відзиву або інших клопотань чи заяв щодо розгляду справи до суду не подав. Враховуючи, що відповідач будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи до суду жодного разу не з`явився, доказів поважності причин неявки до суду не надав, а тому, відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 06 вересня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 669, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (Витяг №00040331531 від 30.06.2023). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем один одного, різними поглядами на життя та сім`ю, що привело до розпаду сім`ї. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить інтересам позивача, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved