Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі від всіх видів доходу, за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2019 року до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі від всіх видів доходу, за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до вказаних рішень Обухівського районного суду Київської області з нього стягуються аліменти на двох дітей в розмірі по частині його доходів на кожну дитину. Рішенням суду від 01.11.2022 року з нього також стягнуто аліментти на утримання дружини [PERSON] в рзмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Виконавчий лист відповідач в супереч їх домовленості звернула до виконання. На разі з нього стягуються аліменти в розмірі, що перевищує половину його доходу. За таких обставин він позбавлений належного матеріального забезпечення, має незадовільне матеріальне становище. Вважає, що найближчим часом буде позбавлений можливолсті задовольняти свої найнеобхідніші життєві потреби. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 11.07.2023 року позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті. 17.07.2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 22.08.2023 року [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову через його необгрунтованість. 24.08.2023 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якій просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. 24.08.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав та пояснив, що за окремими рішеннями судів з нього стягується аліменти на утримання двох дітей в розмірі частини його заробітку на кожну дитину, тобто він фактично сплачує аліменти у розмірі половини його заробітку. Відповідач [PERSON] всупереч домовленості сторін нещодавно пред`явила до виконання виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на її користь до досягення їх сином [PERSON] трирічного віку, який виданий на підставі рішення Обухівського районного суду від 01 листопада 2022 року. Таким чином, сукупний розмір аліментів, який стягується з нього на користь відповідачів первищує половину його доходу, що ставить його в скрутне матеріальне становище та позбавляє засобів на існування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, пояснив, що законодавчо визначених підстав для зменшення розміру аліментів немає. Позовні вимоги є неспівмірними з його доводами, а діти не повинні мати обмеження стосовно відповідного утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення позову [PERSON] , пояснила, що пред`явлення виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання є її правом. Відповідач життям сина не цікавиться, не провідує його, аліментів яких він сплачує на утримання дитини не достатньо, тому вона пред`явила до виклонання і виконавчий лист про стягнення аліментів на її користь. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.05.2019 року у справі № 372/173/19 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією відповідного судового рішення. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01.11.2022 року у справі № 372/2455/22 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 02 вересня 2022 року до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він занадто обияжений аліментними зобов`язаннями, що має та матиме в подальшому для нього негативні наслідки, оскільки його заробіток не дає можливості утримувати на належному рівні дітей та відповідача [PERSON] . Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні відповідач зазначав, що обставини, які були встановлені судом при ухваленні рішення від 01 листопада 2022 року про стягнення з нього аліментів, а саме сімейний стан, стан здоров`я, наявінсть утриманців тощо не змінився. Не встановлено судом і зміни зазначених обставин в бік покращення у отримувачів аліметів. Доводи позивача, що розмір аліментів, які утримуються з нього є непосильним тягарем не заслуговують на увагу, оскільки ст.50, 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів та розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Таким чином, суд враховує те, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Звернення до виконання [PERSON] виконавчого листа про стягнення з позивача аліментів на її користь не є підставою для зменшення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позову, які б давали суду достатні підстави для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Аналізуючи наведене вище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed