Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 13.10.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . Також, просив припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яке здійснюється на підставі заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року у справі №500/2914/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 червня 2015 року заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Разом із тим, спільна дитина з 2019 року постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Мати дитини проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вихованням сина не займається, його життям не цікавиться. Відповідачка являється працездатною особою, має добрий стан здоров`я, стягнень за виконавчими документами та непрацездатних осіб на утриманні не має. На сьогоднішній день відповідачка служить в 17 пограничному загоні ДПСУ та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 45 000 гривень. [PERSON] на даний час від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому він вимушений звернутися до суду. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 13.10.2022 року, справа №946/6984/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України. 2.3. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями. 2.4. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених доводів. Додатково зазначила, що син проживає разом з батьком з вересня 2019 року. Натомість мати дитини отримує аліменти, які стягуються з позивача за рішенням суду на утримання сина. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною позивач відповідачці не чинить, але остання не бажає приймати участь у житті дитини, у тому числі, надавати допомогу на її утримання. В останнє судове засідання не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутності. 2.5. Відповідачка позов не визнала, пояснивши, що, дійсно, за спільною домовленістю дитина проживає разом з батьком з вересня 2019 року. Вважає вказане рішення таким, що відповідає найкращим інтересам дитини. Не спростовує ту обставину, що аліменти надходили на її рахунок до тих пір, поки позивач не звільнився. Звернула увагу, що аліменти, які їй надходили, вона повертала позивачу назад на картку. Чи нараховується заборгованість батька дитини зі сплати аліментів, їй не відомо. Грошові кошти на утримання сина вона не надає, оскільки дитина знає, де взяти гроші. Їй відомо, що син ходить на теніс, програмування та англійський. З дитиною не спілкується близько 3-4 місяців. В останні три судові засідання відповідачка не з`явилася, двічі звернувшись із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття через службову необхідність. Причини неявки в останнє судове засідання не повідомила. 2.6. Відтак, враховуючи, що відповідачка тричі не з`явилася у судове засідання без поважних причин, суд у відповідності до частини третьої статті 223 ЦПК України дійшов висновку про розгляд справи у відсутність останньої. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №548 (а.с.10). 3.2. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] (а.с.11). 3.3. Заочнім рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.12). 3.4. Відповідно до характеристики учня 7 класу, виданої директором Ізмаїльської гімназії №2, батько учня приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, бере активну участь у житті класу. Мати хлопця жодного разу не була присутня на батьківських зборах та не цікавилась його навчанням (а.с.29). ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Вирішуючи позовні вимоги про припинення стягнення аліментів, суд виходить з такого. 4.2. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 4.3. За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 4.4. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). 4.5. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 4.6. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. 4.7. У судовому засіданні встановлено, що більше ніж чотири роки дитина фактично проживає з батьком, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь матері, з якою на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала дитина. \~4.8. Разом з тим, на думку суду, наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини. 4.9. Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. 4.10. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. 4.11. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України. 4.12. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним. 4.13. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини, які стягуються на підставі заочного рішення суду від 23 червня 2015 року у справі №500/2914/15-ц. 4.14. Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 13.10.2022 року. 4.15. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. 4.16. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ 4.17. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. 4.18. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.19. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 4.20. Стаття 185 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 4.21. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.22. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992\~(дев`ятсот\~дев`яносто дві)\~гривні 40\~копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved