Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

30 серпня 2021 року адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем. Заяву мотивував тим, що після смерті матері заявника [PERSON] , його батько [PERSON] 10.05.1976 зареєстрував шлюб з [PERSON] . З 1976 року заявник, його батько та мачуха проживали однією сім`єю в будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько заявника [PERSON] помер. Заявник залишився проживати в одному будинку за вказаною вище адресою разом зі своєю мачухою [PERSON] , де проживали разом до дня її смерті [INFO] . Проживаючи однією сім`єю, заявник та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, разом проводили поточні ремонти в будинку, спільно проводили свята.. Через відсутність юридично встановленого факту проживання з [PERSON] однією сім`єю, заявник не може реалізувати своє право на спадщину, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку. З огляду на вказане просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Заявник суду пояснив, що [PERSON] була самотньою, родичів не мала, тому вони проживали разом в будинку, який збудували його батьки. Вони вели господарство, оплачували комунальні послуги. Після смерті мачухи він її хоронив. Зазначив, що встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] необхідне йому для оформлення спадкових прав. Просили заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Тульчинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання з проханням розглядати справу у її відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Проти задоволення заяви не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона добре знає заявника та його покійну мачуху [PERSON] . Вони постійно проживали однією сім`єю в одному будинку до дня смерті [PERSON] , вели спільне господарство, тримали худобу, город, який разом обробляли. Заявник здійснив поховання своєї мачухи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона добре знає заявника та його покійну мачуху [PERSON] , бувала в них в гостях. Заявник проживав разом з мачухою давно, більше 20 років до дня смерті мачухи, вони вели спільне господарство. Будинок, в якому вони проживали будував батько заявника з його матірю. Вислухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.01.2023, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років в с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.08.2023, [PERSON] померла [INFO] у віці 32 років в с. Білоусівка І Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6). З копії свідоцтва про народження, виданого Суворовським/ ЗАГС Тульчинського району Вінницької області 13.08.1964, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.08.2023, [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області (а.с. 8). З копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в буд. [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою були зареєстровані, зокрема: [PERSON] , [INFO] з 04.07.1996, [PERSON] , [INFO] , з 06.12.1997 (а.с. 9-13). Відповідно до довідки Тульчинської державної нотаріальної контори №6308/02-14 від 21.08.2023 [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі поданої заяви про прийняття спадщини (а.с. 14). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00041103837 від 23.08.2023, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 10.05.1976, актовий запис №8, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 15, 16). Як вбачається з копії експертного висновку № 056/1169-а від 26.08.2023, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз заявнику, з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) варіантів голосних фонем е/и у складі прізвищ з неоднозначною етимологією в деяких фонологічних позиціях, зокрема в ненаголошеному складі. Значна частотність подібних випадків зумовлена впливом російської вимови зазначених прізвищ, для якої характерний високий ступінь редукції ненаголошених голосних, затемненням української мотиваційної основи прізвища при його українсько-російському міжмовному перетворенні та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. Це призводило в минулому до фіксації в різних документах однієї особи та членів однієї родини орфографічно відмінних форм запису прізвища. Лінгвістична ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] / [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації фонетичних варіантів прізвища під впливом особливостей усного мовлення діалектного ареалу (а.с. 19). З листа Тульчинської державної нотаріальної контори №658/02-14 від 01.09.2023 вбачається, що заявника [PERSON] повідомлено про те, що видати свідоцтво на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно немає законних підстав, оскільки він не надав документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем (а.с. 22). З копії спадкової справи № 90/2023, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 36). Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до п. 2, 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи з аналізу законодавчих норм, які регулюють порядок встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що він більше п`яти років до дня смерті [PERSON] проживав з нею однією сім`єю. Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, суд вважає можливим задовольнити його заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved