Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

21.04.2023р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства, в якому просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження №1067 від 21.12.2004р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя Україна, виключивши відомості про батька: « [PERSON] », зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Запоріжжі Запорізької області Україна та змінити прізвище позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін. Позов мотивує тим, що [INFO] в зоні бойових дій загинув [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить частка квартири [ADDRESS] . При житті [PERSON] заповіт не склав. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] - мати позивачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2004 року, а 13.08.2022р. вони зареєстрували шлюб. Від сумісного життя у них [INFO] народилась донька - позивачка [PERSON] . У зв`язку з тим, що запис про її батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, позивачка не може підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] та вирішити питання щодо прийняття спадщини. Зазначає, що факт того, що [PERSON] є її батьком підтверджується тим, що вони постійно проживали однією сім`єю за адресою реєстрації [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS] , де вели спільне господарство, батько займався її вихованням. Наявні сумісні фотографії. В свідоцтві про її народження по батькові вона записана як « [PERSON] ». За життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо неї, утримував її. Одночасно з позовною заявою позивачкою подано заяву про виклик в судове засідання свідків. Ухвалою суду від 28.04.2023р. у справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.05.2023р. до суду надійшла заява [PERSON] про залучення її до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 30.05.2023р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено [PERSON] 12.06.2023р. від представника третьої особи [PERSON] - адвоката Кидалова І.М. до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких він заперечив проти задоволення позову та зазначив, що, як заявляє третя особа - [PERSON] , вона має всі підстави вважати, що позивачка вчиняє такі дії виключно з корисливого наміру - отримати компенсацію (частину компенсації) у зв`язку з загибеллю на війні сина [PERSON] - [PERSON] , та з метою отримати інші додаткові блага (соціальні привілеї тощо) у зв`язку зі статусом дитини загиблого воїна та з метою участі у поділі спадку за загиблим [PERSON] . [PERSON] заявляє, що [PERSON] не походить від її сина [PERSON] , а факт спільного проживання певний час матері позивачки [PERSON] та [PERSON] не призводить до правових наслідків у вигляді встановлення походження дитини. [PERSON] визнає факт, що [PERSON] та [PERSON] жили певний час з нею та її чоловіком [PERSON] , в одній квартирі, але це не означає, що [PERSON] та [PERSON] визнавали за [PERSON] факт її походження від їх сина [PERSON] . Позивач не надала достовірних, належних та допустимих доказів, що підтверджували б її походження від [PERSON] . Покази свідків в даній категорії справ не є допустимим і достовірним доказом, адже вони можуть стосуватись виключно зовнішніх подій чи фактів і жодним чином не можуть стосуватись біологічних питань, а саме питання біологічного походження дитини від тієї чи іншої особи. Походження особи також не встановлюється на підставі фотографій, тому такі докази теж є недопустимими в цій справі. Зазначає також, що батьком позивачки у свідоцтві про її народження зазначений [PERSON] , який як батько має свої законні права та інтереси щодо позивачки, розглядом цієї справи будуть порушені його законні права та інтереси. Крім того вказує, що позивачка та відповідачка відносились до сина [PERSON] нечесно, експлуатували його доброту і чемність, а також чинили лицемірство по відношенню до неї та батька [PERSON] - [PERSON] , який помер в 2017 році, ображали їх у відсутність їх сина. 19.06.2023р. від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в яких позивачка зазначила, що твердження [PERSON] про те, що вона та її матір відносились до батька нечемно, а до [PERSON] та [PERSON] чинили лицемірство, є для неї несподіванкою. Якщо б так дійсно відбувалось, то вони б навряд терпіли таке відношення та мали звернутись до відповідних органів, але жодних підтверджень знущань суду не надано. Все її життя вони мешкали та продовжують проживати у квартирі, яка належала на праві власності [PERSON] та його батькам, ніяких сварок не було. Вважає, що [PERSON] сама переслідує корисливу мету - отримання більшої частини компенсації у зв`язку з загибеллю [PERSON] . Також зазначає, що звертаючись з заявою про встановлення факту батьківства, вона переслідує мету встановити, що [PERSON] , який загинув [INFO] під час бойових дій та є для неї Героєм , є її рідним батьком. До відповіді на пояснення третьої особи позивачкою долучено копію висновку спеціаліста №914-МГ від 27.04.2023р. Ухвалою суду від 21.06.2023р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та виключено з кола третіх осіб у справі Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). 28.06.2023р. з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла інформація про наявність актового запису про народження позивачки [PERSON] та про проведення розгляду справи без присутності представника відділу. 30.06.2023р. від представника третьої особи [PERSON] - адвоката Кидалова І.М. до суду в електронному вигляді, а 04.07.2023р. поштовим зв`язком надійшли письмові заперечення щодо долучення до матеріалів справи висновку спеціаліста №914-МГ від 27.04.2023р., який був доданий позивачкою до відповіді на пояснення третьої особи, оскільки допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта, такий висновок не відповідає статусу письмового доказу, не є допустимим і достовірним доказом. Також заперечив щодо допиту свідків про яких заявлено позивачкою, оскільки покази свідків у цій справі не є допустимими та достовірними доказами. 05.07.2023р. під час підготовчого судового засідання не виходячи до нарадчої кімнати суд ухвалив про задоволення клопотання сторони позивача про поновлення строку для подання письмового доказу - висновку спеціаліста №914-МГ від 27.04.2023р. та прийняття його до розгляду. Ухвалою суду від 05.07.2023р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи, також задоволено заяву позивачки про виклик в судове засідання свідків. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Земцова В.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того, представник позивачки адвокат Земцова В.О. суду додатково пояснила, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується у сукупності належними та допустимим доказами, зокрема, показами свідків, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] до реєстрації шлюбу мешкали однією сім`єю, від спільного проживання у них народилась донька - позивачка [PERSON] , дружину та дитину [PERSON] забирав з пологового будинку, родина мешкала в квартирі чоловіка, вони вели спільне господарство, виховували дитину, батько приймав участь у вихованні та утриманні дитини, цікавився успіхами в навчанні, що підтверджується довідкою Запорізької гімназії №24; ДНК-дослідженням, яке було проведено за зразками крові судово-медичним експертом відділення судово-біологічних експертиз та досліджень державної спеціалізованої установи закладу охорони здоров`я України - КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Гребенниковою Г.О.; інформаційною довідкою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 23.12.2022р. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що позивачка є рідною донькою [PERSON] і за життя він завжди визнавав своє батьківство. До народження позивачки вона та [PERSON] мешкали однією сім`єю, від цих відносин народилась донька. Після народження доньки вони теж проживали однією родиною, вели спільний побут, у тому числі в квартирі, частка якої належить чоловіку. [PERSON] теж вважала позивачку своєю онукою. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Кидалов І.М. в судовому засіданні просив у задоволені позову відмовити з підстав, викладених у письмових поясненнях на позов та додатково суду пояснив, що позивачка не довела належними та допустимими доказами кровну спорідненість з загиблим [PERSON] . Наданий висновок спеціаліста №914-МГ від 27.04.2023р. не є допустимим та достовірним доказом, оскільки чинний ЦПК України не передбачає такого доказу, як висновок спеціаліста. Висновок спеціаліста не замінює висновок експерта. Покази свідків слід сприймати критично та вони не доводять кровної спорідненості позивачки та [PERSON] . Крім того, усі свідки кажуть неправду. У письмових доводах та міркуваннях представник третьої особи [PERSON] - адвокат Кидалов І.М. зазначив, що свідок [PERSON] була не здатна назвати повне ім`я власного батька, що свідчить про її проблеми з пам`яттю, тому її покази в тій частині, що позивачка почала проживати в квартирі [PERSON] в 4 місяці, в той час коли самому свідку було 2 роки 4 місяці, можна вважати брехнею та результатом змови з позивачкою, з якою вона перебуває в родинних відносинах. Єдиним вартим уваги є показ свідка в частині, що всі в родині знали, що батьком позивачки записана інша особа, а не [PERSON] , що виглядає дивним. Покази свідка [PERSON] слід сприймати критично з підстав відмови щиро та прямо відповідати на питання щодо його рівню доходу, а також незрозумілих підстав ночування свідка в квартирі разом з неповнолітньою на той час позивачкою. Таке «ночування» має ознаки аморального та неприйнятного вчинку, [PERSON] не міг висловити заперечень з цього приводу позивачці та її другу, що свідчить про те, що останній не був біологічним батьком позивачки. Інші покази вказаного свідка не стосувались обставин кровної спорідненості позивачки та [PERSON] . Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув, суду надана заява, в якій начальник відділу просить розглянути справу без присутності представника відділу. Суд вважає можливим розглянути справу у підступність представника Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Суд, вислухавши пояснення учасників, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини,які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 20 глави 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п.п. 2.16.4. п.2.16 Розділу II Правил). Судом встановлено, що [INFO] у м. Запоріжжі народилась [PERSON] , що підтверджується копією паспорту громадянина України [PERSON] (арк.8) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 21.12.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна, актовий запис №1067 (арк.12). У свідоцтві про народження [PERSON] батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за №00038985849 від 23.03.2023р., батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (арк.13). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.08.2022р., 13.08.2022р. між [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Запоріжжі, та [PERSON] , [INFO] , яка народилась у м. Запоріжжі, зареєстровано шлюб Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №477. Після державної реєстрації шлюбу, дружина набула прізвище [PERSON] (арк.14). [INFO] в м. Авдіївка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 16.11.2022р. Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №2491 (арк.10). Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №6691 від 10.11.2022р., складеного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] в м. Авдіївка Донецької області, в зоні військових дій, смерть настала через ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (арк.11). Батьками [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Запоріжжі, є [PERSON] та [PERSON] (арк.57). Згідно з інформацією, наданою начальником Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у листі від 24.03.2023р. за №608, [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку з 08.04.1998 року по 28.02.2022 рік. З 28.02.2022 року знятий з обліку у зв`язку з призовом по мобілізації. На 28.02.2022р. у п.4 облікової картки «Сімейний стан і місце проживання сім`ї» зазначено: неодружений. Мати [PERSON] , 1950 року народження, адреса така сама (арк.58). Також судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який сформовано 20.03.2023р. за №326338907, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,37 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 06.12.2006р., яке видано Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради (арк.17). Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (арк.9, 16). Відповідно до інформації ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», яка міститься у листі №600332 від 23.12.2022р., [PERSON] , 2004 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] з вересня 2005 року (арк.18). Відповідно до довідки №24 від 02.02.2023р., виданої Запорізькою гімназією №24 Запорізької міської ради, [PERSON] , є випускницею вказаного навчального закладу (випуск 2021-2022 н.р.), навчалась з 2011 року. Всі роки навчання [PERSON] приймав активну участь у вихованні [PERSON] . Завжди цікавився навчанням дівчини, систематично відвідував батьківські збори, реагував на поради вчителів щодо навчання [PERSON] , завжди був на зв`язку з класним керівником, хвилювався за її самопочуття та навчання, поводився турботливо та завжди опікувався (арк.19). Згідно з висновком спеціаліста №914-МГ від 27.04.2023р., складеним судово-медичним експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР Гребенниковою Г.О. за результатами проведення судово-медичного дослідження крові загиблого гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на підставі заяви гр. [PERSON] , встановлено, що загиблий [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що загиблий [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,999% (арк.88-92). Матеріали справи містять надані позивачкою копії фотознімків, на яких за поясненнями позивачки та відповідачки зображені, зокрема, у 2004р. вагітна [PERSON] поруч з [PERSON] , грудень 2004р. - виписка [PERSON] з пологового будинку, спільні фото [PERSON] з позивачкою починаючи з 2004 року (арк.20-33), що іншими учасниками справи не спростовано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її двоюрідною сестрою, а відповідачка - її тіткою. Знає [PERSON] з народження. Спочатку [PERSON] та [PERSON] мешкали у [ADDRESS] , потім стали проживати по [ADDRESS] . Там же мешкали [PERSON] та [PERSON] . Вона часто бувала у них вдома, а саме 2-3 рази на місяць. За життя [PERSON] завжди визнавав [PERSON] своєю донькою, відносився до неї як до рідної, турбувався про неї, піклувався. Те, що в свідоцтві про народження [PERSON] записаний не [PERSON] знала. Після загибелі [PERSON] , вона не бачила [PERSON] та не знає, де остання мешкає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він в жовтні 2021 року познайомився з [PERSON] , а пізніше познайомився з її батьком - [PERSON] та матір`ю - [PERSON] . Всі вони мешкали разом по [ADDRESS] до часу уходу батька [PERSON] на війну. [PERSON] та [PERSON] зовнішньо схожі. У них між собою були добрі стосунки, як у доньки та батька. [PERSON] завжди звертався до неї «доченька». З ними також мешкала бабуся - [PERSON] , яка добре ставилась до [PERSON] , а після початку війни відносини між ними погіршились. Коли батько позивачки загинув, [PERSON] стала нарікати в тому, що позивачка з її матір`ю хочуть забрати у неї квартиру. Також пояснив, що до війни він бував у них вдома, також вони разом ходили у кафе. Один раз, приблизно півтори роки назад, він ночував в квартирі, де мешкає позивачка, оскільки вона захворіла і він залишився там з дозволу її батьків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін, мешкає з ними в одному будинку [ADDRESS] , знає їх сім`ю з 2005 року. [PERSON] та [PERSON] схожі. [PERSON] завжди займався позивачкою, відводив у дитячий садок, матеріально забезпечував, відносини між ними були як доньки та батька. Її дві доньки навчались з [PERSON] в одному навчальному закладі з 1-го класу по 9-й клас, тому вона часто бачилась з батьками позивачки. Бачила [PERSON] на батьківських зборах, він приймав участь у вихованні та у матеріальному забезпеченні позивачки. Також вона приходила до них в гості. Оскільки вона є медичною сестрою, то допомагала [PERSON] , а саме робила їй уколи. [PERSON] відносилась до позивачки як до онуки. Вони жили як одна родина. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами та учасниками справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] . В даному випадку суд виходить з того, що ч.3 ст. 12, ч.1, ч.6, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У постанові Верховного Суду від 21.02.2020р. у справі № 643/9245/18 сформульовано висновок щодо застосування статті 130 СК України, зокрема зазначено, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». У постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. «Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved