Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, в обрунтування якого зазначають, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2020 року, шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1538. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила вдома, за місцем спільного проживання позивачів, в [ADDRESS] дитину, хлопчика [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Оскільки, [PERSON] перебувала в важкому психологічному стані, а наша сім`я в скрутному матеріальному становищі, так як, позивачі не працювали, так як не могли знайти роботу і мали нерегулярні доходи, а також у них на утриманні є ще одна дитина, від іншого шлюбу [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , тому ми вирішили віддати дитину до дитячого будинку. 09 лютого 2023 року [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] у «Вікні життя» релігійної організації «Карітас-Спес-Вінниця» залишили дитину, хлопчика, якого народила [PERSON] .. Хлопчик того ж дня був поміщений до КПП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини». Оскільки, позивачі вирішили забрати дитину, тому [PERSON] звернулась із заявою до Служби у справах дітей Теплицької селищної ради про надання дозволу забрати дитину та провести обстеження умов проживання за місцем їх проживання. Служба у справах дітей Теплицької селищної ради вважає можливим повернення дитини, але рекомендувала звернутися до суду з позовною заявою про визнання батьківства та материнства. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивачів, адвокат - Гавриш Л.І., надав клопотання про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надали заяви, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області та комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної ради», надали заяви, в яких просять розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народила [INFO] хлопчика [PERSON] , а [PERSON] є його батьком підтверджується : копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] ; медичною довідкою від 20.02.2023 лікарсько-консультативної комісії КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», в якій зазначено, що в результаті огляду [PERSON] лікарем-акушером- гінікологом закладу охорони здоров`я встановлено, що у неї післяпологовий період (дев`ята доба). Імовірна дата пологів 09 лютого 2023 року; медичною довідкою лікаря гінеколога КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» від 17.02.2023 в якій зазначено, що у моєї дружини [PERSON] післяпологовий період (дев`ята доба) ; листом ГУНП у Вінницькій області від 20.02.2023 №3256/200/23, який адресований Службі у справах дітей Теплицької селищної ради в якому зазначено: « У ході з`ясування обставин встановлено, що матір`ю новонародженої дитини являється [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , тимчасово не працює. Батько: [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , тимчасово не працює. У ході з`ясування обставин події першочергово встановлено, що матір залишила дитину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем сім`ї». Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/102-23/12337-БД від 24.08.2023, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянин України, уродженець м. Краматорська Донецької області, зареєстрований [ADDRESS] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , біологічний батько малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , народженого в смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, Україна, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України за рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 04 квітня 2023 року №101, Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районні Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №31 складено 06 квітня 2023 року, який перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної ради», м. Вінниця, вул. Мечнікова, 34, ймовірність даної події складає 99,99%. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянка України, уродженка с. Велика Мочулка Теплицького району Вінницької області, проживаюча за адресою: [ADDRESS] , біологічна матір малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , народженого в смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, Україна, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України за рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 04 квітня 2023 року №101, Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районні Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №31 складено 06 квітня 2023 року, який перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки Вінницької обласної ради», м. Вінниця, вул. Мечнікова, 34, ймовірність даної події складає 99,99%. Тобто біологічне батьківство позивачів [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] доведено лабораторно та жодними доказами не спростовано. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , а [PERSON] є біологічною матір`ю - [PERSON] , тобто позовні вимоги позивача про визнання батьківства є такими, що підлягають до задоволення. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України - однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст.134 СК України - на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає повному задоволенню. На підставі ст. ст. 122, 125, 128, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved