Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

19.05.2023 року шляхом направлення поштового (яке надійшло до суду 01.06.2023 року) [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №1160. Повідомив, що подружні відносини подружжя не підтримує, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 06.06.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в призначене судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в призначене судова засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області було зроблено актовий запис №1160 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved