Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] в якому, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла через утримання за невідпрацьовані години та використані дні щорічної відпустки у розмірі 6356,94 грн. та судовий збір. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] був прийнятий на роботу на Трипільську ТЕС ПАТ «Центренерго» 19.11.2020 р. машиністом енергоблоку 7 групи в котлотурбінний цех (КТЦ) згідно Наказу №679к/тр від 18.11.2020 р. З 01.08.2022 р. відповідач не попередивши відповідальних осіб, які фіксують наявність працівників на робочому місці, як, то табельника котлотурбінного цеху, начальника котлотурбінного цеху, або будь-кого з працівників, перестав приходити на роботу. З метою з`ясування обставин відсутності [PERSON] йому відповідальні особи неодноразово дзвонили на номер його мобільного телефону, але відповіді на дзвінки не було. Відсутність [PERSON] на робочому місці почали фіксувати актами, які підписувалися начальником КТЦ Синицьким А.І., заступником керівника КТЦ Токарєвим І.Ю, начальником зміни КТЦ Шеремет П.М., головою цехового комітету Світличною Л.О. Було складено наступні акти: - від 31.08.2022 р. про відсутність відповідача на робочому місці протягом серпня 2022 р.; - від 29.09.2022 р. про відсутність відповідача на робочому місці протягом вересня 2022 р.; - від 31.10.2022 р. про відсутність відповідача на робочому місці протягом жовтня 2022 р.; - від 30.11.2022 р. про відсутність відповідача на робочому місці протягом листопада 2022 р.; - від 14.12.2022 р. про відсутність відповідача на робочому місці станом на 14.12.2022 р. Враховуючи відсутність працівника на роботі та інформацію про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль позивачем було звільнено з роботи [PERSON] відповідно до ст.36 ч.1 п.8-3 КзПП України, про що видано Наказ №953 к/тр про припинення трудового договору від 16.12.2022 р. Відповідач має заборгованість перед позивачем яка виникла через утримання за невідпрацьовані години (підсумковий облік робочого часу) та використані 9 днів щорічної відпустки. Розмір заборгованості становить 6\~356,94 грн. 14.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивсь, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що наказом №679 від 18.11.2020 р. [PERSON] було прийнято на роботу з 19.11.2020 р. на Трипільську ТЕС в котлотурбінний цех машиністом енергоблока 7 групи. (а.с.8) Наказом №6760 в/тр від 12.11.2021 р. [PERSON] машиністу енергоблоку 7 було надано щорічну основну, додаткову відпустку за шкідливі умови праці за період роботи з 19.11.2020 р. по 18.11.2021 р. період відпустки з 02.12.2021 р. по 03.01.2022 р. на 31 календарних днів. (а.с.42) Наказом №1111 в/тр від 25.04.2022 р. [PERSON] машиністу енергоблоку 7 було надано щорічну основну, додаткову відпустку за шкідливі умови праці за період роботи з 19.11.2021 р. по 18.11.2021 р. період відпустки з 04.05.2022 р. по 02.04.2022 р. на 30 календарних днів. (а.с.43) 31.08.2022 р. було складено Акт про самовільне залишення робочого місця та відсутності на роботі машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] протягом серпня 2022 р. (а.с.10) 29.09.2022 р. було складено Акт про самовільне залишення робочого місця та відсутності на роботі машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] протягом вересня 2022 р. (а.с.11) 31.10.2022 р. було складено Акт про самовільне залишення робочого місця та відсутності на роботі машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] протягом жовтня 2022 р. (а.с.12) 30.11.2022 р. було складено Акт про самовільне залишення робочого місця та відсутності на роботі машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] протягом листопада 2022 р. (а.с.13) 14.12.2022 р. було складено Акт про самовільне залишення робочого місця та відсутності на роботі машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] з 01.12.2022 р. по 14.12.2022 р. (а.с.14) З доповідної записка начальника КТЦ Синицького А.І. від 14.12.2022 р. вбачається, що з 01.12.2022 р. машиніст енергоблоку 7 групи КТЦ [PERSON] був відсутнім на роботі на протязі чотирьох місяців з нез`ясованих причин, на телефонні дзвінки не відповідав та навіть видалився з контактів, що унеможливлює одержання письмових пояснень від працівника, відсутні будь-які підтверджуючі документи, за місцем проживання відсутній. Про відсутність машиніста енергоблоку 7 групи [PERSON] на роботі протягом чотирьох місяців складено відповідні акти. В зв`язку з цим просив про припинення трудового договору з [PERSON] згідно п.8-3 ч.ст.36 КЗпП. (а.с.15) З розрахунку та роздруківки від 07.04.2023 р. вбачається, що заборгованість [PERSON] звільненого 16.12.2022 р. з Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» становить 6356,94 грн. (а.с.7, 19) Під час звільнення [PERSON] позивачем було виконано всі вимоги щодо застосування ст.36 ч.1 п.8-3 КЗпП України. Відповідно до вимог ч.1 ст.127 КЗпП України, ч.1 ст.26 ЗУ «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством України. Одним із видів відрахувань із заробітної плати є відрахування із заробітної плати працівників для покриття заборгованості підприємству, де вони працюють. Згідно із п.2 ч.2 ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу: при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за не відроблені дні відпустки. Такі умови були передбачені в наказі №953к/тр про припинення трудового договору від 16.12.2022 р., де зазначено утримати з [PERSON] за невикористані дні відпустки за 9 календарних днів. За умовами ст.22 ЗУ «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Дії відповідача [PERSON] щодо не повернення коштів надмірно отриманих ним від позивача є недобросовісними. [PERSON] отримав кошти за відпустку за весь 2022 р. і не з`явившись на роботу після 01.08.2022 р. знав що в нього існує заборгованість перед Трипільською ТЕС, разом з тим кошти не повернув, умисно не виходячи на зв`язок з позивачем. В зв`язку з цим норми ст.1215 ЦК України не розповсюджуються на відповідача [PERSON] і борг підлягає поверненню. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції до [PERSON] про стягнення грошових коштів після звільнення підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved