Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2023 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 6 листопада 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 22 січня 2022 року відповідач знаходиться на заробітках за межами України, з цього часу припинені сімейні відносини між ними. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, отримує стабільний дохід, у нього відсутні проблеми зі здоров`ям, також відсутні інші обставини, які б перешкоджали йому утримувати дитину. Тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Іжук Б. В. в судове засідання не з`явились, від представника позивачки до суду подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги вони підтримують повністю та просять задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з позовної заяви позивачки [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~З врахуванням вищенаведених вимог закону, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved