Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 10.04.2021 між ТОВ "Кредитсервіс" та відповідачкою [PERSON] \~ укладений кредитний договір №210410-002. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі 27000грн. з вирахуванням комісії 7,5 % за оформлення кредиту, що становить 2025грн. На рахунок відповідачки перераховано кошти в сумі 24975грн. Зазначає, що відповідач не виконує зобов`язання за договором, оскільки був зобов`язаний здійснювати щомісячні платежі та до 10.04.2022р. повністю сплатити заборгованість. Позивач звертався до відповідача з вимогою про належне виконання умов договору та сплату боргу в позасудовому порядку, однак вимога повернулася із поштовим відправленням не врученою. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 12.04.2023р. становить 69075грн., з яких: 22500грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 44550грн. прострочена заборгованість за процентами; 2025грн. строкова заборгованість за процентами. Просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, 2684грн. сплаченого судового збору та 7000грн. понесених витрат на правничу допомогу.\~\~ Ухвалою суду від 17.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у судове за сідання не прибув, відповіді на наданий відповідачем відзив не надав. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначила, що кредит був оформлений на 365 днів із датою його повернення 10.04.2022р., натомість проценти позивачем нараховувалися поза терміном кредитування з 10.05.2022р. по 12.04.2023р. З покликанням на ч.2 ст. 1050 ЦК України, зазначає, що законом обмежений термін щодо нарахування відсотків за кредитним договором. Щодо комісії в розмірі 2025грн., що нарахована в розрахунку заборгованості, така була стягнута з відповідача при видачі кредиту, а саме 10.04.2021р., тому дана заборгованість є безпідставною. Також із покликанням на те, що згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та прикінцевих положень ЗУ «Про споживче кредитування» просить позовні вимоги задовольнити частково в сумі 34200грн.\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 10.04.2021 між ТОВ "Кредитсервіс" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №210410-002, відповідно до п. 1.1 якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 27000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені Договором. Відповідно Договору плата за користування кредитом складає 7,5% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія в розмірі 7,5% від початкової суми кредиту. Одноразова комісія стягується із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача. Також згідно умов договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до 10.04.2022р.\~ Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується квитанцією №85942643 від 10.04.2021р. про перерахування відповідачу на банківську картку суми кредиту 24975грн.\~ Відповідач був зобов`язаний здійснювати щомісячні платежі згідно з умовами\~ Договору (графік платежів). Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Згідно кредитного договору, його сторони визначили строк дії з 10.04.2021р. по 10.04.2022р.\~ Сторони також погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, сплачуючи позивачеві до 10 числа кожного місяця кошти у розмірі 4275грн. (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на строк до 10.04.2022р.. Отже, для належного виконання зобов`язання відповідачу необхідно було дотримуватися визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати процентів, але лише у межах строку дії договору, погодженого сторонами, а саме до 10.04.2022р.. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, днем повернення позики у договорі визначено 10.04.2022р.. Таким чином, у межах строку кредитування до 10.04.2022р. відповідач мав повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 10.04.2022р. відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд враховує зазначений висновок та зауважує, що після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, вимоги позивача про стягнення таких процентів за період з 10.05.2022р. по 12.04.2023р. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач на адресу відповідача направляв досудову вимогу вих. №2023/245 від 19.04.2023р., однак як встановлено із долученого трекінгу поштове відправлення одержувачу не вручене.\~\~ Оскільки відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, з нього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі залишку за тілом кредиту із урахуванням здійсненого платежу в сумі 4500грн., що становить 22500грн. Що стосується розрахунку відсотків за користування кредитом, встановлено, що позивачем такий здійснено за період з 10.04.2021р. по 12.04.2023р. та відповідно до вище зазначеного, період поза межами дії договору з 10.05.2022р. по 12.04.2023р. задоволенню не підлягають. Відповідно, із врахуванням проведеної відповідачем сплати відсотків за користування кредитом в сумі 4050грн., із відповідача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитом 20250грн.\~ Відповідно, взагалом із відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 42750грн. Із копії платіжного доручення 34495 від 15.05.2023р. встановлено, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом сплачено 2684грн. судового збору, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно наданої позивачем копії договору про надання правової допомоги від 25.01.2023р., акту прийняття-передачі наданої правової допомоги від 09.06.2023р. та платіжної інструкції від 15.06.2023р., встановлено, що позивачем сплачено АО «Правовий діалог» 7000грн. оплати за правничу допомогу.\~ Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). За змістом ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, об`єм виконаних робіт, суд приходить до висновку про доцільність відшкодування позивачу витрат понесених на правничу допомогу в розмірі 2000грн.\~\~\~

Outcome: partial