Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У січні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди мотивуючи тим, що їй належить квартира [ADDRESS] . 31.07.2020 року в квартирі [PERSON] відбулося затоплення, що проявилося у плісняві на стелі, замоклій люстрі, пошкодженні стін та шафи, а також паркету, що призвело до відшарування покриття від основи підлоги. Відповідно до акту ЖЕД «Хрещатик» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району» про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) № 292 від 06.08.2020 року встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] стала недбалість мешканця вище розташованої квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , при користуванні сантехнічним обладнанням. Разом з цим, [PERSON] помер [INFO] , а в зазначеній квартирі проживає його син [PERSON] . У зв`язку з чим, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири у розмірі 58 138, 40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 року справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко О.В. копію спадкової справи № 07/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Під час розгляду справи за клопотанням представника позивача у цивільній справі залучено в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями 1/4 частини нерухомого майна після померлого [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . (т. 1 а.с. 162, 164). 06.07.2022 року від представника [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 189-193), відповідно до якого відповідач-2 не заперечує що, [INFO] помер її батько [PERSON] , з приводу чого в провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В. перебуває спадкова справа № 07/2018. Спадкоємцями щодо спадкового майна, які у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини є: дружина померлого - [PERSON] , дочка - [PERSON] та син - [PERSON] . Разом з цим, постановою приватного нотаріуса КМНО Кравченко О.В. від 26.11.2018 року їй - [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку зі зверненням [PERSON] до суду з позовом про усунення [PERSON] від спадкування, а також у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки, станом на час звернення позивача до суду і на даний час питання про усунення [PERSON] від права на спадкування після її померлого батька та поділу спадкового майна не вирішено, подання вказаного позову до останньої, є передчасним. За таких обставин, оскільки у користуванні відповідача-2 квартира за адресою: [ADDRESS] ніколи не перебувала, у володіння частки зазначеної квартири [PERSON] не вступила, права власності не набула, у задоволенні позову щодо стягнення з неї шкоди, завданої майну позивача, нанесеної іншими відповідачами, як користувачами згаданої квартири, слід відмовити. Ухвалою суду від 18.08.2022 року у справі зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням Дарницького районного суду м. Києва в об`єднаній справі № 753/22036/18-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом та за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та до розгляду цивільної справи № 757/395/19-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом (т. 1 а.с. 210-211). Постановою Київського апеляційного суду від 03.03.2023 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 242-246). Ухвалою суду від 20.03.2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 11 год. 30 хв. 3 травня 2023 року (т. 1 а.с. 250). 26.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив представника [PERSON] - [PERSON] (т. 2 а.с. 61-68), відповідно до якого в діях співвідповідачів відсутня вина в залитті квартири [ADDRESS] , що сталась не внаслідок недбалості мешканця вище розташованої квартири [ADDRESS] при користуванні сантехнічним обладнанням, а через залиття кв. [ADDRESS] мешканцями кв. [ADDRESS] внаслідок прориву лежака центрального опалення та інше. Також вказав, що правові підстави для покладення на співвідповідачів відповідальності за шкоду майну позивача відсутні, оскільки позивачем не доведено наявності усіх обов`язкових елементів для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. 08.08.2023 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідача-3 (т. 2 а.с. 126-129), відповідно до якого посилання відповідача-3 на поданий разом із відзивом акт від 29.10.2018, складений представниками ЖЕД «Хрещатик» на предмет обстеження квартири [ADDRESS] , не має жодного правового відношення до предмету позову та обставин справи, оскільки відповідач-3 посилається на події залиття квартири [ADDRESS] у 2018 році при тому, що позов подано про відшкодування шкоди в результаті залиття квартири [PERSON] , що мало місце 31.07.2020. Наданий відповідачем-3 до суду акт № 99, який складений комісією ЖЕД «Хрещатик» не заслуговує на увагу, оскільки обстеження квартири [ADDRESS] здійснено 28.06.2023 року, тобто через три роки від дати (31.07.2020 року) залиття квартири [ADDRESS] , відповідно залиття квартири [ADDRESS] не сталося 31.07.2020, адже відповідачем-3 не доведено протилежного та не надано доказів звернення до ЖЕД «Хрещатик» про залиття квартири [ADDRESS] саме 31.07.2020 року. Більше того, в Акті № 99 комісією зазначено, що причину виявлених під час обстеження пошкоджень встановити неможливо у зв`язку з тривалим проміжком давності. Крім того, позивач не погоджується з твердженнями відповідача-3 про те, що подані позивачем докази не підтверджують факту завданої матеріальної шкоди [PERSON] в результаті залиття квартири [ADDRESS] , адже висновок будівельно-технічного експертного дослідження № ED-1727-1-1597.20 від 07.09.2020 року, Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 18.11.2020 року і квитанції про оплату виконаних робіт, та Акт № 292 від 06.08.2020 про залиття квартири [ADDRESS] є беззаперечними доказами, як факту залиття квартири, так і доказами розміру завданої матеріальної шкоди позивачу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав, в ній наведених. Представник відповідача 2 [PERSON] та представник відповідача 3 [PERSON]. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовної заяви, посилаючись на обставини, викладені ними у відзивах на позов. Відповідач 1 до судового засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11258444 від 25.04.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав № 34131666 від 15.05.2012 (т. 1 а.с. 8-9), та в ній проживає. Будинок в якому знаходиться квартира позивача, мав різну нумерацію (№ [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER]), що відобразилось на отриманих в різний час правовстановлюючих документах власників квартир. Згідно з довідкою КП Печерської районної у м. Києві ради по утриманню житлового господарства «Хрещатик» № 45 від 06.04.2012 кв. 25 (комунальна), власником якої є [PERSON] та [PERSON] розташована по [ADDRESS] . Адреси по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] є адресами одного ж і того будинку (т. 1 а.с. 10). За даними технічної характеристики квартира [ADDRESS] житловою площею 64,8 кв.м. складається з 4 кімнат, у тому числі: 2 житлова кімната - 15, 1 кв. 2, 3 житлова кімната - 18,3 кв.м., 4 житлова кімната - 16,3 кв.м., 8 вітальня - 15,1 кв.м., 1 коридор -18,0 кв.м., 5 санвузол - 6,3 кв.м., 6 коридор - 4,8 кв.м., 7 санвузол - 2,7 кв.м., 9 кухня - 18,9 кв.м., І балкон засклений - 4,3 кв.м. Загальна площа квартири - 119,8 кв.м. (т. 1 а.с. 19). 31.07.2020 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , з квартири, що знаходиться поверхом вище, а саме з квартири [ADDRESS] , власником якої був [PERSON] , який помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть № 8136 від 12.05.2018 року (т. 1 а.с. 17). Так, спадкоємцями після смерті власника квартири по [ADDRESS] [PERSON] , які у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини є: дружина померлого - [PERSON] , дочка померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] (т. 1 а.с. 59, 66, 70). Згідно з актом ЖЕД «Хрещатик» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району» про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) № 292 від 06.08.2020 року встановлено, що 31.07.2020 року в квартирі [PERSON] відбулося затоплення. Причиною залиття квартири стала недбалість мешканця вище розташованої квартири [ADDRESS] при користуванні сантехнічним обладнанням. Відповідно до цього акту при візуальному огляді виявлено такі пошкодження: ванна загальною площею 7 кв.м. - на стелі облаштованій гіпсокартонними плитами та пофарбованій водоемульсійною фарбою наявні плями від залиття загальною площею 2,5 кв.м., також спостерігається залиття на декоративних багетах на стелі. На дерев`яних конструкціях вмонтованої шафи та на протилежній стіні наявні патьоки від залиття по всій площі. На паркетному покритті підлоги спостерігається деформація площею 1,5 кв.м. (т. 1 а.с. 11-12). Інших даних (акту) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, суду не надано. При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача-3 про те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося не внаслідок недбалості мешканця вище розташованої квартири [ADDRESS] при користуванні сантехнічним обладнанням, а через залиття кв. [ADDRESS] мешканцями кв. [ADDRESS] внаслідок прориву лежака центрального опалення, що стверджується актом від 29.10.2018, складеним представниками ЖЕД «Хрещатик», оскільки вказаний акт не має жодного правового відношення до предмету даного позову та обставин справи так, як відповідач-3 посилається на події залиття квартири [ADDRESS] , що відбулися у 2018 році в той час, коли позов подано про відшкодування шкоди в результаті залиття квартири [PERSON] , що мало місце 31.07.2020 року (т. 2 а.с. 69). Крім того, наданий представником відповідача-3 акт № 99, який складений комісією ЖЕД «Хрещатик» щодо обстеження квартири [ADDRESS] , яке мало місце 28.06.2023 року, тобто через три роки від дати (31.07.2020 року) залиття квартири [ADDRESS] , також не може бути взято до уваги судом, оскільки у вказаному акті комісією зазначено про те, що причину виявлених під час обстеження пошкоджень встановити неможливо у зв`язку з тривалим терміном давності (т. 2 а.с. 70). Враховуючи відсутність інших доказів, як б підтверджували вказані обставини, суд при вирішенні справи бере до уваги вихідні дані акту ЖЕД «Хрещатик» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району» № 292 від 06.08.2020 року про залиття щодо дати та причин залиття. Згідно з висновком експерта № ЕD-1727-1-1597.20 від 07.09.2020 року за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття ванної кімнати загальною площею 7,0 кв.м., яка відображена на плані Технічного паспорту як коридор № 6 площею 4,8 кв.м., що знаходиться перед ванною кімнатою № 5 площею 6,3 кв.м. станом на момент проведення експертизи становить 20 888 грн. 40 коп. (т. 1 а.с. 18-25). Крім того, реставрація меблів, пошкоджених залиттям, становить 37 250 грн., що стверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 18.11.2020 року та квитанцій про оплату цих робіт на загальну суму 37 250 грн. (т. 1 а.с. 34-37). Таким чином, загальна сума шкоди, заподіяної майну становить 58 138 грн. 40 коп. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року(справа № 761/6144/15-ц,провадження № 61-18064св18). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено та вказана обставина не спростована відповідачами, що у зв`язку з неналежним користуванням сантехнічним обладнанням квартири, в якій проживають відповідачі, призвело до залиття квартири позивача, внаслідок чого останній було заподіяно матеріальну шкоду. Визначаючи розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, суд бере до уваги висновок експерта № ЕD-1727-1-1597.20 від 07.09.2020 року за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження за основу визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, оскільки при його складанні враховано величину фізичного зносу об`єкта оцінки, експертом було здійснено візуально-інструментальне обстеження, необхідні обміри пошкоджених приміщень для визнання площ (об`ємів) стін, стель, на яких необхідно виконати ремонтні роботи, а також наявності довжини плінтусів, наявності/відсутності меблів тощо, демонтаж/монтаж яких необхідно буде виконати у зв`язку з технологією виконання ремонтних робіт та фото фіксацію об`єкту дослідження. Крім того, суд бере до уваги, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 18.11.2020 року, виконаних в ході реставрації меблів, пошкоджених залиттям. Крім того, висновок експерта будівельно-технічної експертизи № ЕD-1727-1-1597.20 від 07.09.2020 року, складений судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Комашко Р.В., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертиз, висновок підготовлено для подання до суду, підписаний ним особисто. При цьому, згідно з даними спадкової справи № 07/2018, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що у квартирі [ADDRESS] проживає дружина померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] , та ними зазначається вказана квартира як адреса їх проживання у всіх процесуальних документах та заявах, а також стверджується паспортними даними ( т. 1 а.с. 58-100). Разом з цим, відповідач-2 [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , та не користувалася квартирою [ADDRESS] , про що зазначає відповідач-3 [PERSON] у своєму позові до [PERSON] про усунення останньої від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а також підтверджується іншими процесуальними документами та заявами, які містяться зокрема і в спадковій справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи викладене, відповідач-2 [PERSON] не може нести відповідальність за завдання шкоди майну позивача, нанесеної іншими відповідачами, як користувачами квартири [ADDRESS] , оскільки судом встановлено, що на час залиття квартири позивача вона у квартирі [ADDRESS] не проживала. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 58 138 грн.40 коп. лише з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , а саме по 32 069 грн. 20 коп. з кожного, оскільки на час залиття квартири позивача, вони були користувачами квартири, з якої таке залиття відбулось та вказане не спростовано доказами у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір за його подання у розмірі 908 грн. та за проведення експертизи сплачено 6 000 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] по 454 грн. судового збору та по 3 000 грн. витрат на проведення експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial