Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Бобак О.Б., звернулась до суду із позовом до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно, а саме: просила встановити факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , котрий помер [INFO] , однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини, а також визнати позивачку власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,5816га кадастровий номер 4624280900:05:000:0069, та площею 0,2646га кадастровий номер 4624280900:12:000:0137, які згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЛВ №077603 від 20.03.2002 року належали [PERSON] , в порядку спадкування за законом майна [PERSON] . В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] в с.Блажів Самбірського району Львівської області помер [PERSON] . Спадкове майно, на яке відкрилась спадщина, становлять земельні ділянки площею 0,2646га, та площею 1,5816га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №077603. [PERSON] до дня смерті був зареєстрований і проживав по [ADDRESS] , разом з ним постійно проживала до дня смерті дочка дружини [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . Разом вели спільного господарства, обробляли город. Оскільки, [PERSON] заповіту не склав, то спадкування його майна здійснюється за законом. Позивачка звернулась до Самбірської державної нотаріальної контори, де за її заявою була зареєстрована спадкова справа №70637267 після смерті [PERSON] та роз`яснено, що з поданих документів не вбачаються родинні відносини та не доведено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`ю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому за захистом права на спадкове майно [PERSON] рекомендовано звернутись до суду, що вбачається з листа Самбірської державної нотаріальної контори №849/02-14 від 11.05.2023 року. Позивачка в позові зазначає, що проживала разом зі [PERSON] однією сім`єю як його падчерка, рідна дочка його дружини, [PERSON] , постійно з 1983 року за адресою [ADDRESS] по день його смерті [INFO] ; були об`єднані спільним побутом, мали спільний бюджет, спільно несли необхідні витрати на утримання сім`ї. Із врахуванням викладеного та поданих документів, просить суд задовольнити поданею нею позов. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснила, що із 1983 року, з часу одруження із її матір`ю, [PERSON] став для неї вітчимом. Вони проживали в с. Блажів Самбірського району, разом вели спільне господарство. У її матері та [PERSON] спільних дітей не було, була лише вона. Будинок, де вони проживали, належав її бабці, туди ж прийшов проживати і її вітчим, який до одруження із її матір`ю ні з ким одружений не був. Дітей у нього не було. У 2017 році мати померла. Вона продовжує проживати в с.Блажів Самбірстького району Львівської області, одруженою не є. Представник позивачки адвокат Бобак О.Б. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання\~не з`явився, подав клопотання, де просив розгляд справи здійснювати без участі представника за наявними у матеріалах справи документами. Заслухавши пояснення позивачки, її представника та свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] в с. Блажів Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 29.09.2022 року серія [NUMBER] (а.с. 9). Спадкове майно, на яке відкрилась спадщина становлять земельні ділянки площею 0,2646га, та площею 1,5816га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належні померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №077603 (а.с. 29). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №263-5 від 22.05.2023 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований і проживав по [ADDRESS] , разом з ним постійно проживала до дня смерті дочка дружини [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . Разом вели спільного господарства, обробляли город (а.с. 11). Оскільки, [PERSON] заповіту не склав, то спадкування його майна здійснюється за законом. Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області №849/02-14 від 11.05.2023 року, де за заявою позивачки була зареєстрована спадкова справа №70637267 після смерті [PERSON] нотаріусом роз`яснено, що з поданих документів не вбачаються родинні відносини та не доведено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`ю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому за захистом права на спадкове майно [PERSON] рекомендовано звернутись до суду (а.с. 8, 10). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Положеннями абзацу 1 ч.2 ст.3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17. Той факт, що позивачка, [PERSON] , [INFO] , проживала разом зі [PERSON] однією сім`єю як його падчерка, рідна дочка його дружини, [PERSON] , постійно з 1983 року за адресою [ADDRESS] по день його смерті [INFO] ; були об`єднані спільним побутом, мали спільний бюджет, спільно несли необхідні витрати на утримання сім`ї, зокрема підтверджується такими доказами: - свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , яка змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12); - свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 13); - свідоцтвом про народження позивачки, [PERSON] , [INFO] , з якого відомо, що її матір`ю була [PERSON] (а.с. 38); - виписками з погосподарських книг, обліковими картками об`єктів погосподарського обліку виданих виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області по будинковолодінню в [ADDRESS] за період 1983-1985 рр.; 1986-1991рр.; 1991-1995рр.; 1996-2000рр.; 2001-2005рр.2011-2015рр.; 2016-2020рр.; 2021-2025р. з яких відомо про спільне проживання позивачки разом із вітчимом, [PERSON] , з 1983 року до дня його смерті [INFO] , тобто протягом не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 14-28); - Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2023 року, з яким підтверджується належність позивачці на праві власності житлового будинку в [ADDRESS] в якому проживав [PERSON] (а.с. 37); - також цей факт підтверджують свідки, яким відомі обставини спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивачка є її сусідкою. [PERSON] проживала в будинку разом із матір`ю та вітчимом. Коли її матір померла, вона продовжувала проживати з вітчимом [PERSON] , доглядала за ним, вели спільне господарство. Із часом вітчим помер. Позивачка і надалі проживає в с.Блажів Самбірського району Львівської області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивачка є її сусідкою. Коли [PERSON] було шість років, її матір одружилась із [PERSON] , який прийшов до їхнього села. Мати позивачки працювала в колгоспі, з часом вона захворіла і померла, а позивачка залишилась проживати із вітчимом. Вони вели спільне господарство, вона доглядала його до смерті. У них були добрі відносини. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЛВ №077603 20.03.2002 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 31.05.2023 року відомо про належність [PERSON] на праві власності земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,5816га кадастровий номер 4624280900:05:000:0069, згідно витягу НВ-9921613182023 нормативно грошова оцінка якої 15696,81 грн. та земельної ділянки площею 0,2646га кадастровий номер 4624280900:12:000:0137, згідно витягу НВ-9921613002023 нормативно грошова оцінка якої 788,21 грн. (а.с. 29-36). Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсугності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення,"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи наведене в сукупності, суд доходить висновку, що позов [PERSON] , поданий представником, підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Outcome: approved