Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення двадцяти трьох років за у мови продовження навчання, судові витрати стягнути з відповідача. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином відповідача [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач є студентом 3 курсу денного відділення Інституту електричної інженерії та інформаційних технологій Кременчуцького національного університету ім.. М. Остроградського. Проживає за своєю матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Зазначає, що мати не в змозі самостійно його утримувати так як на її утриманні перебуває неповнолітній брат [PERSON] , [INFO] . Позивач навчається на денній формі навчання та не має змоги працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги. Батько матеріальної допомоги не його утримання не надає, хоча є працездатним і має змогу надавати таку допомогу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.09.2023 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце повідомлена належним чином. Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 540), що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області. Відповідно до довідки № 364 від 17.08.2023, виданої директором інституту Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського, видана [PERSON] в тому, що останній є студентом 3 курсу денного відділення Інституту електричної інженерії та інформаційних технологій Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського. Навчається на держзамовленні. Термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2025. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що повнолітня дитина позивача та відповідача потребує матеріальних витрат на побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення дочкою сторін, на час звернення із даним позовом, повнолітнього віку, навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, не доведення відсутності у відповідача не можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 06.09.2023 на період навчання до 30.06.2025, тобто до закінчення навчання, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial