Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Веллфін», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №92356, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором №432237 від 14.04.2018 року в сумі 41206 грн., стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 1610,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11120,60 грн. Позивач вимогу мотивує тим, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №92356 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором №432237 від 14.04.2018 року в сумі 41206 грн. Позивач зазначив, що даний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з рядом порушень, що є підставою для його визнання таким, що не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач зазначив, що п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на який посилається нотаріус при вчиненні виконавчого напису є скасованим, а тому виконавчий напис відносно нього є таким, що не підлягає виконанню. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду. 30.08.2023 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 02.10.2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Веллфін» в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, яку вручено за довіреністю 04.09.2023 року, що підтверджується результатом відстеження поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надав. Представник Звягельського ВДВС у Звягельському району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Третій особі, приватному нотаріусу Бучанського районного нотаріального округу Киїівської області Грисюк О.В., рекомендованим листом направлялися копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява з доданими до неї документами, судова повістка, які повернулися до суду разом із поштовою довідкою, в якій зазначено причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З ксерокопії виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, від 15.07.2021 року слідує, що з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 432237 від 14.04.2018 року укладеним з ТОВ «Веллфін» стягується заборгованість в сумі 41206 грн. Згідно постанови від 19.08.2021 року старшим державним виконавцем Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Панчук І.В. відносно боржника [PERSON] відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 15.07.2021 року №92356 про стягнення коштів у сумі 41206 грн. на користь стягувача ТОВ «Веллфін». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 сттатті 34\~Закону України "Про нотаріат"). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено\~главою 14 Закону України "Про нотаріат"\~та главою 16\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 (далі Порядок). Так, відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1, 3.2. п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі Перелік). При цьому\~стаття 50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно Постанови КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~р.\~№ №1172\~внесено зміни,\~а саме\~доповнено перелік\~після розділу\~Стягнення заборгованості\~за нотаріально\~посвідченими договорами\~новим розділом\~такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №286/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості» За таких обставин, суд приходить до висновку, що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» кредитної заборгованості. Крім того, у відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України\~мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч. ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати,\~зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. за пред`явлення позову немайнового характеру та 536,80 грн. за пред`явлення заяви про забезпечення позову. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір в сумі 1610,40 грн. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В матеріалах справи наявні ксерокопія ордеру на надання правничої (правової) допомоги; договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2023 року, укладений між [PERSON] (клієнтом) та адвокатським бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого; додатковий договір від 17.07.2023 року до договору про надання правової допомоги від 17.07.2023 року; рахунки від 17.07.2023 року; акти від 17.07.2023 року про надані послуги, згідно яких вартість наданих адвокатом послуг становить 7000 грн. та гонорар в розмірі 4120,60 грн. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові по справі №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зважаючи на складність справи та фактично виконані адвокатом роботи, суд приходить до висновку про не співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення, і що з відповідача ТОВ «Веллфін» на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial