Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок площею 0,0593 га і 0,250 га. Після звернення до нотаріуса позивачу було повідомлено, що вона пропустила термін подачі заяви про прийняття спадщини і винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем померлої та протягом шестимісячного строку не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини оскільки виїхала за кордон в якості біженки. Також зазначила, що у разі незадоволення її позову право власності на спадкове майно перейде до органу місцевого самоврядування та звернула увагу на введення в Україні військового стану, який триває по даний час. Ухвалою від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.08.2023р. від позивача до суду за вх..№3141/23-Вх надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. Ухвалою суду від 31.08.2023р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що дійсно пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку початком збройної агресії росії виїхала за межі України. Після повернення звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки пропустила строк вступу у спадщину. Вказала, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я у вересні 2022р. зверталась за наданням медичної допомоги та проходила лікування в Україні, оскільки за кордоном це проблематично. Тому вважала, що пропустила вказаний строк з незалежних від неї причин, просила визнати причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини поважними та надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини 1 місяць. Представник відповідача Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не прибув, звернувся з заявою про розгляд справи без участі, зареєстрованою за вх. №3650/23-Вх від 28.09.2023р., у якій просив здійснити розгляд справи без участі відповідача, проти позовних вимог не заперечував, витрати зі сплати судового збору просив залишити за заявником. Третя особа: державний нотаріус\~16-ї\~Київської державної\~нотаріальної контори\~Браславська О.Г.у судове засідання не прибула, від представника 16-ї Київської державної нотаріальної контори надійшла заява вх. №3543/23-Вх від 20.09.2023р. про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши доводи позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази кожен окремо та в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 16.11.2021р. Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років у м. Київ. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 14 вересня 1961 року м. Київ, бюро ЗАГС Залізничного району, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 27.10.1983р. Московським відділом ЗАГС, м. Київ, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.10.1983р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 723716 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0593 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] . Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 723717 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.1990р., зареєстрованого в реєстрі за № 1042, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , майно складається з будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Митлашівка, Драбівського р-ну, Черкаської області. Згідно даних Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73558865 від 11.08.2023р. спадкова справа № 382/2023 після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , заведена 02.06.2023р. у шістнадцятій Київській державній нотаріальній конторі. Відповідно до копії спадкової справи № 382/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої 02.06.2023р., вона заведена на підставі заяви [PERSON] , яка вказала, що спадкове майно, що залишилось на день смерті приймає та просить видати свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса 16-ої Київської державної нотаріальної контори Браславської О.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2023р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємець не була прописана з спадкодавцем та пропустила строк для прийняття спадщини. Згідно даних копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серія [NUMBER] , виданого 06.04.2018р., орган видачі 8027, [PERSON] , [INFO] , у період з 07.02.2022р. по 06.09.2022р. та з 02.10.2022р. по 27.05.2023р. перебувала за межами України, про що свідчать відповідні відмітки у розділі візи/visas. Відповідно до висновку консультанта КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» від 10.08.2023, копії УЗД КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» від 23.09.2022, витягу з МІС ««Helsi» та копій аналізів вбачається, що [PERSON] зверталась за наданням медичної допомоги для діагностики та лікування у період з 14.09.2023р. по 27.09.2023р. Таким чином, судом встановлено, що протягом встановленого Законом строку з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняла, до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернулась. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 24.02.2022р. розпочалась військова агресія російської федерації проти України. Даний факт є загальновідомим та доказування не потребує (ч. 3 ст. 82 ЦПК України). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, та строк дії воєнного стану триває станом на дату судового засідання. Згідно п. 3 Постанови КМУ України № 164 від 28.02.2022р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що померла [INFO] мав завершитись 16.05.2022р. Строк для прийняття спадщини у відповідності до Постанови № 164 завершився 16.09.2022р. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнав їх у повному обсязі, що є самостійною підставою задоволення позову, суд приходить висновку, що позовна вимога щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк один місяць з моменту вступу рішення у законну силу.

Outcome: approved