Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом, підстави позову якого часткового були змінені позивачем під час судового розгляду, в обґрунтування якого зазначив, що він 18 травня 2016 року звернувся до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по [ADDRESS] . Натомість виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області 28 липня 2016 року було надіслано письмову відповідь під № Б 00.3146.П в якій зазначив, що при голосуванні рішення не набрало необхідної кількості голосів депутатів (рішення не прийнято). У зв`язку з цим, [PERSON] повторно 4 вересня 2020 року звернувся до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність. 26 вересня 2020 року позивач отримав від виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області письмову відповідь від 15 вересня 2020 року під № Б 00.3146.П про те, що клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] було розглянуто і повідомлено, що питання щодо відведення [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на підставі попереднього клопотання від 18 травня 2016 року було розглянуто на сесії міської ради від 8 листопада 2016 року про що прийнято рішення № 1280-17- VII «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови)». Позивач зазначає, що відомості про винесення вказаного рішення як і його копія були надані позивачу Бориспільською міською радою Київської області лише після 26 вересня 2020 року. До цього Бориспільська міська рада лише надавала відповідь від 28 липня 2016 року під № Б 00.3146.П, якою позивачу фактично було відмолено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Тому, позивач 25 листопада 2020 року звернувся до землевпорядної організації Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інженерна компанія «Нова Земля» із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах 0,0100 Га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . Однак, було виявлено неможливість розроблення проекту землеустрою, оскільки як стало відомо позивачу, [PERSON] в травні місці 2021 року звернувся до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, яка знаходиться в [ADDRESS] . 25 травня 2021 року Бориспільська міська рада Київської області прийняла рішення під № 613-10-VIIІ, яким надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , громадянину [PERSON] . 13 липня 2021 року Бориспільська міська рада Київської області прийняла рішення під № 774-11-VIIІ, яким затвердила проект землеустрою та передала безоплатно у власність земельну ділянку громадянину [PERSON] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] . В подальшому на підставі вказаного рішення та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність було проведено державну реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вже 18 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] набув у власність спірну земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Цього ж дня, [PERSON] здійснює розподіл земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки згідно кадастрових планів та технічної документації, здійснює їх державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Як на підставу заявлених вимог про скасування рішень Бориспільської міської ради Київської області від 25 травня 2021 року під № 613-10-VIIІ та від 13 липня 2021 року під № 774-11-VIIІ, а також державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач посилається на те, що відповідачем не було враховано вимог актів законодавства України та висновків Верховного Суду, метою яких є уникнення конфлікту між заінтересованими особами та не забезпечив рівність конституційних прав і свобод позивача і відповідача, надавши [PERSON] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж земельної ділянки у власність, чим порушив інтереси та правомірні очікування першого заявника, [PERSON] щодо завершення розпочатої ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки, який має право на захист "законних очікувань" щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, в межах наданого йому дозволу. Оскільки підлягають скасуванню спірні рішення підлягає також задоволенню і похідні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 вересня 2021 року зареєстрованого в реєстрі під № 913, а також скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації поділених земельних ділянок та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності\~ за [PERSON] на поділені земельні ділянки. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року відкрито провадження у справі № 359/10090/21 [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Бориспільської міської ради Київської області та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору, - в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справити до підготовчого засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року, витребувано у державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бориспільської міської ради Антонової Лідії Віталіївни всі наявні в реєстраційних справах копії документів, поданих [PERSON] для державної реєстрації права власності на земельні ділянки: кадастровий номер 3210500000:057:0081, площею 0,045 Га (номер запису про право власності 44226817 від 27 вересня 2021 року) та кадастровий номер 3210500000:057:0082. площею 0,055 Га (номер запису про право власності 44227387 від 27 вересня 2021 року), в тому числі: заяву [PERSON] про поділ земельної ділянки від 18 вересня 2021 року за реєстраційним № 916, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку Серія НВ № 3223886172021 виданий 20 вересня 2021 року, Витяг з Державного земельного кадастру № 49943043 від 27 вересня 2021 року, Витяг з Державного земельного кадастру № 49943200 від 27 вересня 2021 року та всі інші документи, які були подані [PERSON] для державної реєстрації права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 1 серпня 2022 року, витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 18.09.2021 року за №913 укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача, адвокат Ковальчук С.М., під час судового розгляду справи підтримав пред`явлений позов, наполягав на його задоволенні повністю, за обставин, що містяться в позовній заяві та заяві про часткову зміну предмету позову. В підготовчому засіданні представником відповідача, Бориспільської міської ради Київської області, було подано відзив на позов в якому останній просив суд позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення в повному обсязі з тих підстав, що позивач вчинив бездіяльність та впродовж тривалого терміну з моменту прийняття Бориспільською міською радою рішення «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови) від 8 листопада 2016 року за № 1280-17- VII не вживав заходів щодо звернення до суб`єкта господарювання для розроблення проекту відведення земельної ділянки, що на думку представника Бориспільської міської ради не перешкоджало надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо однієї і тієї ж земельної ділянки іншій особі, [PERSON] . Також, представник відповідача зазначив, що підстави для відмови [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України, були відсутні. З цих підстав, представник відповідача вважає прийняті міською радою спірні рішення законними та обґрунтованими. Відповідач [PERSON] під час судового провадження заперечував проти заявленого позову, вважав, що ним правомірно набуто право власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, а тому підстав для визнання його недійсним відповідач не вбачає. Відповідач, [PERSON] в судові засідання з розгляду справи по суті не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та неодноразово. Про причини нез`явлення в судове засідання та поважність причин неможливості явки до суду відповідачем не повідомлялося. Клопотань чи заяв про відкладення проведення судового розгляду справи по суті чи проведення їх у відсутність відповідача до суду не надходило. Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Київській області надіслало до суду заяву в якій просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог. IV. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та норми права, якими керувався суд при вирішенні спору. Судом встановлено, що власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , є [PERSON] , мати позивача. Під цим житловим будинком розташована земельна ділянка, площею 0,2302 Га, яка була фактично закріплена за цим домоволодінням з 17 грудня 1944 року років, що підтверджується Генеральним планом земельної ділянки та розміщеному на ній житловому будинку по [ADDRESS] (змінена адреса: [ADDRESS] ) та перебувала у користуванні позивача та власника домоволодіння, [PERSON] . На підставі ч.6 ст. 118 ЗК України, [PERSON] 18 травня 2016 року звернувся до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по [ADDRESS] . До клопотання було додано викопіювання з кадастрової картки на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорта, а також пізніше було подано заяву [PERSON] , посвідченої 1 липня 2016 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори, Кардашевською М.В., та зареєстрованої в реєстрі під № 2-657 про те, що вона дає згоду на виділення земельної ділянки, площею 0,2302 Га з її присадибної ділянки, якою вони користується тривалий час, розташованої в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку її синові [PERSON] . Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області 17 червня 2016 року було надано Висновок під № 619/04-05 відповідно до якого земельна ділянка, загальною площею 0,2302 Га розташована по [ADDRESS] , вт.ч.: 0,10 Га перебуває під існуючими домоволодінням громадянки [PERSON] , решта знаходиться поряд та використовується під городництво. Під`їзд до зазначеної ділянки передбачений з вулиці Преображенської. Враховуючи місце розташування земельної ділянки, наданий пакет документів (кадастровий план та схему розташування земельної ділянки), управління містобудування та архітектури підтвердила відповідність місця розташування земельної ділянки, площею в межах 0,10 Га, по [ADDRESS] містобудівній документації, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що зображено на схемі до цього висновку. Судом встановлено, про що не заперечувалося представником відповідача, Бориспільської міської ради, що на час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, така земельна ділянка була вільна, щодо якої не подавалися заяви іншими громадянами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не приймалися рішення міською радою про надання дозволу на складання проекту землеустрою, не розроблялися іншими особами проекти відведення земельної ділянки, не приймалися рішення міською радою про затвердження документації із землеустрою та передання земельних ділянок у власність іншим особам. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.6 ст. 118 ЗК України) Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області 28 липня 2016 року надіслав письмову відповідь під № Б 00.3146.П про те, що проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею у межах 0.1000 Га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] по [ADDRESS] » було винесено на розгляд тринадцятої сесії Бориспільської міської ради VII скликання 26 липня 2016 року. При голосуванні рішення не набрало необхідної кількості голосів депутатів (рішення не прийнято). Одночасно повідомлено, що питання повторно буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради. \~ \~ \~ \~Під час судового розгляду було з`ясовано судом, що клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 18 травня 2016 року не було винесено на чергову сесію, як про це зазначено у відповіді виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 28 липня 2016 року під № Б 00.3146.П \~ \~ \~ \~Тому, позивач, повторно 4 вересня 2020 року, звернувся до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по [ADDRESS] , до якого було додано: копію паспорту і ідентифікаційного коду; копію схеми розташування земельної ділянки і кадастрового плану землі; згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки; копію витягу із реєстру речових прав та реєстру спадкового майна. \~ \~ \~ \~Вказані клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, поданих позивачем 18 травня 2016 року та 4 вересня 2020 року, стосувалося однієї і тієї ж земельної ділянки, про що не заперечувалося сторонами під час судового розгляду. \~ \~ \~ \~Однак, виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області у своїй письмовій відповіді від 15 вересня 2020 року під № Б 00.3146.П зазначив про те, що клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] було розглянуто і повідомлено, що питання щодо відведення [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на підставі попереднього клопотання від 18 травня 2016 року було розглянуто на сесії міської ради від 8 листопада 2016 року про що прийнято рішення № 1280-17- VII «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови)». \~ \~ \~ \~В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Бориспільська міська рада Київської області з часу прийняття 8 листопада 2016 року рішення № 1280-17- VII «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль» до звернення позивача з повторним клопотанням 4 вересня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, тобто впродовж більш як чотирьох років повідомляла про прийняття вказаного рішення та направляла його копію [PERSON] для подальшої його реалізації шляхом звернення останнього до землевпорядної організації для розроблення проекту землеустрою. \~ \~ \~ \~Будь-яких доказів направлення Бориспільською міською радою свого рішення від 8 листопада 2016 року під № 1280-17- VII чи інформації про його прийняття позивачу, в продовж всього судового розгляду надано не було. \~ \~ \~ \~З наведених обставин суд вважає, що позивач об`єктивно був позбавлений можливості володіти відомостями про прийняте відповідачем рішення зважаючи на те, що ним таке рішення чи інформації про його прийняття не направлялося позивачу, а натомість за результатами розгляду його клопотання виконавчий комітет Бориспільської міської ради 28 липня 2016 року надіслав письмову відповідь під № Б 00.3146.П про те, що при голосуванні рішення не набрало необхідної кількості голосів депутатів (рішення не прийнято) та повторного винесення на розгляд чергової сесії міської ради вказаного питання. Проте, клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 18 травня 2016 року не було винесено на чергову сесію, а було внесено та розглянуто Бориспільською міською радою лише через чотири місяці після направлення такого повідомлення його виконавчим комітетом. \~ \~ \~ \~Після отримання позивачем рішення Бориспільською міською радою Київської області від 8 листопада 2016 року під № 1280-17-VII, інформація про прийняття якого вперше стала відома лише з 15 вересня 2020 року, позивач 24 листопада 2020 року звернувся до землевпорядної організації Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-інженерна компанія «Нова Земля» із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах 0,0100 Га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] , що підтверджується фактичними даними, які містяться у письмовій відповіді ТОВ «Проектно-інженерна компанія «Нова Земля» від 3 серпня 2023 року під № 26 та доданої до неї заяви позивача від 24 листопада 2020 року. Однак, неможливість розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах 0,1000 Га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] та передання його для затвердження до Бориспільської міської ради було зумовлено тим, що 22 квітня 2021 року до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , звернувся [PERSON] . Розглянувши клопотання [PERSON] , Бориспільська міська рада Київської області прийняла 25 травня 2021 року рішення під № 613-10-VIIІ, яким надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , громадянину [PERSON] . 13 липня 2021 року Бориспільська міська рада Київської області прийняла рішення під № 774-11-VIIІ, яким затвердила проект землеустрою та передала безоплатно у власність земельну ділянку громадянину [PERSON] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] . В подальшому на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру було прийняті рішення про проведення державної реєстрації даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі шляхом відкриття поземельної книги. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 43066375, винесеного 20 липня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради, [PERSON] , внесено запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення Бориспільської міської ради Київської області від 13 липня 2021 року під № 774-11-VIIІ, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7 вересня 2021 року під № 273669. \~ \~ \~ \~Згодом, 18 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Харитонюк Ю.К., зареєстрованого в реєстрі під № 913, на підставі якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийнято у власність земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таке право [PERSON] на земельну ділянку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Цього ж дня, на підставі Заяви, посвідченої 18 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Харитонюк Ю.К., зареєстрованої в реєстрі під № 916, [PERSON] приймає рішення про розділ земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на дві окремі земельні ділянки згідно кадастрових планів та технічної документації. Вже 20 вересня 2021 року відділом у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за заявою [PERSON] та на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленого 20 вересня 2021 року ФОП [PERSON] , було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0081, площею 0,0450 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - в Державному земельну кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 вересня 2021 року під № НВ-3223886172021 Також, 20 вересня 2021 року відділом у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за заявою [PERSON] та на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленого 20 вересня 2021 року ФОП [PERSON] , було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0082, площею 0,0550 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - в Державному земельну кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 вересня 2021 року під № НВ-3223886182021 На підставі Заяви від 18 вересня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Харитонюк Ю.К., зареєстрованої в реєстрі під № 916, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 вересня 2021 року під № НВ-3223886172021, державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Антонової Л.В., прийнято 27 вересня 2021 року рішення під № 60667704 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0081, площею 0,0450 Га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Також, на підставі Заяви від 18 вересня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Харитонюк Ю.К., зареєстрованої в реєстрі під № 916, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 вересня 2021 року під № НВ-3223886182021, державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Антонової Л.В., прийнято 27 вересня 2021 року рішення під № 60668319 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0082, площею 0,0550 Га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Як повідомив в суді [PERSON] , земельна ділянка ним придбавалася для будівництва «таунхаусів» для подальшого їх продажу. Відповідно до ч.2 ст. 19\~Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею\~14 Конституції України\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом, а отже її розподіл є особливо чутливим, при здійсненні якого підлягають дотриманню принципи справедливості, розумності і добросовісності (п. 6 ч. 1\~ст.\~3 ЦК України). Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (п.6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України). Обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи (п. 37, 38, 39 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №\~688/2908/16-ц). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в Постанові від 26 травня 2021 року у справі № 686/8620/16-ц. Також, Верховний Суд у Постанові від 24 березня 2020 року у справі № 587/2123/18-ц (провадження № 61-15891св19) зазначив, що надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою різним громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавленню одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. У зв`язку з наведеним Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у [PERSON] права на захист "законних очікувань" щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 472/1285/17, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, дійшов правового висновку, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, не перевірив доводів сторін у справі, не надав оцінки поведінці органу виконавчої влади, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, з урахуванням обставин цієї справи, тому дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, оскільки надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавленню одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд і в Постанові від 9 грудня 2020 року у справі № 617/763/16-ц в яких зазначив, що ухвалюючи рішення, апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, не перевірив доводів позивача, не надав оцінки поведінці органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, з урахуванням обставин цієї справи; не врахував те, що рішенням сесії Старосалтівської селищної ради Вовчанського району від 27 жовтня 2009 року надано згоду на безоплатну передачу у власність [PERSON] земельну ділянку у розмірі 0,2600 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у [ADDRESS] та надано дозвіл на виготовлення технічної документації на зазначену земельну ділянку, а тому дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку, що надання позивачу на підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 8 листопада 2016 року під № 1280-17-VII дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах 0,1000 Га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] , створює для нього всі передумови розраховувати на законний перебіг подій, який полягає в можливості в подальшому розробити проект землеустрою, передати його на затвердження органу місцевого самоврядування для завершення процедури отримання у власність земельної ділянки, а також вчинення інших дій для подальшої державної реєстрації земельної ділянки, що необхідно розцінювати як правомірне очікування позивача. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття\~17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. Концепт законних очікувань знайшов свої тлумачення в багатьох\~рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей. Також у\~пункті 70 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Така правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 22\~січня 2020 року у справі № 61-10690св19, від 12 лютого 2020 року у справі № 724/1127/17 та від 4 листопада 2020 року у справі № 617/1348/17 Отже, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що за наявності прийнятого рішення Бориспільською міською радою Київської області від 8 листопада 2016 року під № 1280-17-VII про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею у межах 0,1000 Га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] , у [PERSON] виникли правомірні очікування мирно володіти майном, які є об`єктом правового захисту згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції та національного законодавства України. Отже, суд приходить до висновку, що Бориспільська міська рада Київської області, розглядаючи клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яке надійшло пізніше, ніж клопотання позивача та за наявності вже прийнятого рішення Бориспільською міською радою від 8 листопада 2016 року під № 1280-17-VII, яким надано такій особі дозвіл на розроблення проекту землеустрою, - не врахувала вимог як вищевказаних норм законів, метою яких є уникнення конфлікту між заінтересованими особами та забезпечувати рівність конституційних прав і свобод громадян, чим порушила інтереси та правомірні очікування першого заявника, [PERSON] , щодо завершення розпочатої ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки, який має право на захист "законних очікувань" щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, в межах наданого йому дозволу Суд звертає увагу на те, що в поведінці Бориспільської міської ради Київської області вбачається її недобросовісність, яка полягає в тому, що після звернення позивача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, міська рада без будь-яких на те законних підстав, в супереч ч. 7 ст. 118 ЗК України, не прийняла рішення про надання такого дозволу на розроблення проекту землеустрою, в подальшому необґрунтовано зволікає з наданням такого дозволу в продовж більш як чотирьох місяців, після прийняття такого рішення, яким було надано дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, відповідач не повідомив позивача про його прийняття, не направив копії такого рішення для його подальшої реалізації через розроблення проекту землеустрою, а натомість письмово повідомив позивача про факт його прийняття лише після повторного його звернення до відповідача з аналогічним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, і достовірно усвідомлюючи ту обставину, що позивачу не було відомо про прийняття такого рішення, не надавши розумний термін для завершення процедури оформлення у власність земельної ділянки, в найкоротший термін розглядує клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та приймає спірне рішення про надання такого дозволу, створюючи перешкоди позивачу у завершенні процедури оформлення у власність земельної ділянки. Також, суд не вбачає в діях позивача спрямованих на отримання у власність земельної ділянки недобросовісності. Напроти, позивач вчинив юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на неї: звернувся з відповідним клопотанням про наслання дозволу на розроблення проекту землеустрою, отримав такий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, звернувся до землевпорядної організації, які замовив виготовлення такого проекту, у зв`язку із чим він мав законні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки, яка залежить від правомірної поведінки уповноваженого державного органу. Зазначене повністю узгоджується із висновками, які містяться в Постанові Верховного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 750/2950/18. У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Тобто, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вони вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконним (протиправним) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Таку правову позицію наведено у Постанові Верховного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 302/885/17. Таким чином, суд приходить до висновку, що Бориспільська міська рада Київської області, яка надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки і позивачу і відповідачу, не врахувала те, що надання дозволу органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Отже, рішення Бориспільської міської ради Київської області від 25 травня 2021 року під № 613-10-VIIІ, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] , громадянину [PERSON] та рішення Бориспільської міської ради Київської області від 13 липня 2021 року під № 774-11-VIIІ, в частині затвердження проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у [ADDRESS] - не відповідають вимогам закону, а тому підлягають скасуванню. Оскільки підтягаються скасуванню вказані рішення Бориспільської міської ради Київської області, підлягає скасуванню державна реєстрація цієї земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в Державному земельному кадастрі, а також державна реєстрація права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0078, площею 0,1000 Га, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Згідно із ч. 1 ст.\~202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Суб`єкти цивільних відносин користуються своїми правомочностями, та можуть передавати їх іншим учасникам цивільних правовідносин шляхом укладання правочинів. Зміст правочину не може суперечити\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.\~203 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.\~215 ЦК України\~недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину. Відповідно до ч.ч.2,3\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим, визначеним ст.\~216 ЦК України, наслідком недійсності правочину є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним При цьому, право оспорювати правочин і вимагати проведення реституції має не лише сторона (сторони) правочину, але й інші особи, що не є сторонами правочину, та мають статус заінтересованих осіб (ст.ст.\~215,\~216 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 439/212/14-ц, провадження\~№\~14-75цс18, сформулювала висновок про власний інтерес заінтересованої особи, яка не є стороною правочину, її право на оскарження цього правочину у разі, якщо її права порушено його вчиненням. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що кожна\~особа\~має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного\~інтересу, що може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного\~суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що\~особа\~має обґрунтовану юридичну\~заінтересованість\~щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших\~осіб. Оспорювати\~правочин\~може також\~особа\~(заінтересована\~особа), яка не була йогостороною.\~Власний\~інтерес\~заінтересованої\~особи\~полягає\~втому,\~щоб\~предмет\~правочину\~перебував у\~власності\~конкретної\~особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації\~заінтересованою\~особою\~її прав. Оскільки вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 18 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Харитонюк Ю.К., зареєстрованого в реєстрі під № 913, є похідною вимогою і спрямована саме на те, щоб забезпечити знаходження земельної ділянки у власності Бориспільської міської ради для можливості завершити позивачем розпочату, однак не завершену ним процедуру набуття у власність земельної ділянки, такий спосіб захисту поновить законний інтерес позивача та є ефективним і належним способом захисту, що відповідає змісту ст. ст.\~16, 215,\~216 ЦК України, а тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Також, суд вважає, що підлягають задоволенню і інші похідні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0081, площею 0,0450 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки, кадастровий номер 3210500000:057:0082, площею 0,0550 Га, у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно із ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Таким чином, підлягає скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності\~ за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0081, площею 0,0450 Га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, здійснена на підставі рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бориспільської міської ради, [PERSON] від 27 вересня 2021 року рішення під № 60667704, а також державна реєстрація права власності\~ за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:057:0082, площею 0,0550 Га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, здійснена на підставі рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Бориспільської міської ради, [PERSON] від 27 вересня 2021 року рішення під № 60668319 Судові витрати вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved