Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [NUMBER] від 05.12.1983 року, виданого Головою Кілійського міськвиконкому житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, голою якого був [PERSON] . Шлюб [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 01.10.1947 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. В період шлюбу сторін народилась позивач. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . За життя, спадкодавець склав заповіт від 22.09.2010 року, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2261, згідно якого спадкодавець заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 24.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 1047 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: права на пайовий фонд майна КСП ТОВ СП «Перемога» м. Кілія. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Відповідно до заповіту від 22.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2262, спадкодавець заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 07.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 953, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з : грошових внесків з відсотками та компенсаційними внесками, що зберігаються в ТВБВ № 10015/0440 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Кілія та грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у відділенні № 17 АТ «Імексбанк» у м. Кілія. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 24.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 1049, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 3, 8168 гектарів, що розташована на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER]. Між тим, з метою оформлення спадкового майна у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав батькам позивача, позивач звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності по 1/2 частині [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] - житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . - визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з - літ. «А» - житлового будинку (загальною площею - 128, 2 кв. м., житловою площею - 49, 3 кв. м.); літ. «Б» - гаражу; літ. «В» - сараю; літ. «Ж» - гаражу; літ. «З» - сараю; літ. «Е» - бані; літ. «И» - вбиральні, № 1-3, І-ІІ - надвірні споруди, в тому числі на 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача - Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 01.10.1947 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 29.11.1951 року Кілійським рай. ЗАГС Ізмаїльської області, актовий запис № 197 від 01.10.1947 року, /а. с. 9/. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [NUMBER] від 05.12.1983 року, виданого Головою Кілійського міськвиконкому встановлено, що весь житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, голою якого був [PERSON] , /а. с. 16/. Відповідно до довідки за вих. № 65 від 07.10.2010 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що відомостей про статус та склад колгоспного двору за вищевказаною адресою у виконавчому комітету, немає, /а. с. 18/. Згідно заповіту від 22.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2261, [PERSON] , [INFO] , діючи добровільно, без будь - якого примусу як фізичного так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів - [PERSON] , [INFO] , /а. с. 12/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , /а. с. 27/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 1047 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: права на пайовий фонд майна КСП ТОВ СП «Перемога» м. Кілія, /а. с. 11/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 1049 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 3, 8168 гектарів, що розташована на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], /а. с. 19/. Згідно заповіту від 22.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2262, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , діючи добровільно, без будь - якого примусу як фізичного так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла - [PERSON] , [INFO] , /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 642 від 11.11.2014 року, /а. с. 28/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 07.10.2015 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 953, встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових внесків з відсотками та компенсаційними внесками, що зберігаються в ТВБВ № 10015/0440 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Кілія та грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у відділенні № 17 АТ «Імексбанк» у м. Кілія, /а. с. 26/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 737/01-16 від 18.09.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрита спадкова справа № 215/2015 від 06.05.2015 року та видано свідоцтво про право на спадщину Болградською районною державною нотаріальною конторою. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрита спадкова справа № 341/2013 від 09.10.2013 року та видано свідоцтво про право на спадщину Болградською районною державною нотаріальною конторою. Відповідно до технічного паспорту від 10.02.2023 року, складеного ФОП « Златов В.П. » вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: літ. «А» - житлового будинку (загальною площею - 128, 2 кв. м., житловою площею - 49, 3 кв. м.); літ. «Б» - гаражу; літ. «В» - сараю; літ. «Ж» - гаражу; літ. «З» - сараю; літ. «Е» - бані; літ. «И» - вбиральні, № 1-3, І-ІІ - надвірні споруди. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності по 1/2 частині [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] - житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті батьків є позивач, однак оформити право власності в нотаріальній конторі вона не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved