Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

08.08.2023 з Богодухівського районного суду Харківської області до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу завдану шкоду в розмірі 22\~954,33 грн. та судовий збір 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.12.2017 о 17:00 год. в м. Харків сталась ДТП за участю автомобілів ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 у справі №643/16524/17 в настанні ДТП винним визнано [PERSON] . Потерпілий повідомив позивача про настання ДТП та надав всі необхідні документи, зокрема, заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламенту виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 22954,33 грн. Оскільки на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, [PERSON] , як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 14.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 25.08.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 у справі №643/16524/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення. Постанова не оскаржена, набрала законної сили 05.02.2018. Зі змісту постанови, 02.12.2017 о 17:00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , на пр. Ювілейному в м. Харків не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Ч.6 ст.82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, потерпілий [PERSON] 04.12.2017 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, яка сталася 02.12.2017 о 17:00 год. в м. Харків. Згідно звіту ФОП [PERSON] №1445 від 15.01.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , складає 22213,53 грн. Наказом №6079 від 20.06.2018 МТСБУ вирішено відшкодувати [PERSON] заподіяну в результаті ДТП шкоду в розмірі 22213,53 грн., що підтверджується довідкою №1 від 08.06.2018. МТСБУ перерахувало на рахунок ФОП [PERSON] 740,80 грн. (оплата послуг аварійного комісара (експерта) у справі №46406), про що свідчить платіжне доручення №902950 від 21.09.2018, та на рахунок [PERSON] 22213,53 грн. (виплата у справі №46406), що підтверджується платіжним дорученням №909410 від 21.06.2018. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п.а) п.41.1.\~ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. П.п.38.2.1. п.38.2\~ст.38\~Закону надає право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Згідно\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,\~\~іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Із роз`яснень, викладених в п.26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК. За змістом п.40.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~ст.41\~Закону. Відповідно до п.3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23.02.2006 року №5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно з п.41.4. ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 22.07.2019 у справі №185/5812/16-ц (провадження №61-33282св18). З огляду на викладене, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 22\~954,33 грн. Ст.81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не надав будь-яких заперечень на позовну заяву та не спростував вимоги позивача, суд при розгляді справи по суті виходив із доказів наданих позивачем в їх сукупності. Таким чином, надані докази свідчать, що позивач відшкодував шкоду, заподіяну з вини відповідача, тому набув право зворотної вимоги саме до відповідача у зв`язку з тим, що його цивільно-правова відповідальність не застрахована, а отже позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати у справі, як документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved