Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 03 липня 2019 року, у зв`язку з чим станом на 15 квітня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 39 689грн. 63 коп. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, однак, до позову було додане клопотання, в якому вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" та відповідача Довмата Р.В. і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 03 липня 2019 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (яке, внаслідок державної реєстрації від 14 червня 2018 року, змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , було укладено договір, шляхом підписання заяви, яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до умов даного договору, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування вказаним кредитом. При укладенні кредитного договору сторони виходили із вимог статті 634 ЦК України, у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник ознайомився та погодився з умовами надання кредиту, про що свідчить його підпис на зворотній стороні Анкети-заяви та де зазначено, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] . Договір про надання банківських послуг. На підставі договору про надання банківських послуг, позичальнику [PERSON] відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яку додано до позовної заяви та надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). Надалі, розмір кредитного ліміту було збільшено до 85 000 гривень. Таким чином, банком зобов`язання за договором виконано у повному обсязі, надано можливість позичальнику розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15 квітня 2023 року складає 39 689 грн. 63 коп., з яких 37 214 грн. 35 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2 475 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525-526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За положеннями ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону, відповідач порушив строки погашення заборгованості по кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором, а отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.\~ На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору. На підставі наведенного та

Outcome: approved