Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування за законом не отримане за життя її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , підвищення до пенсії у розмірі 174034,30 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . До складу спадщини входять нараховані, але не одержані за життя спадкодавцем кошти в розмірі 174034,30 грн. згідно відповіді ГУ ПФУ в Житомирській області від 27.06.2023 року, присуджені відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року в справі № 240/40361/21. [PERSON] зауважує, що рішення суду від 05.08.2022 року не виконано, її чоловік [PERSON] за життя не отримав кошти, право на які в нього виникло на підставі судового рішення, а тому вона, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка, має право на їх отримання. При цьому посилається, що її право в повному обсязі не може бути захищене шляхом звернення з відповідною заявою про заміну сторони в порядку адміністративного судочинства, оскільки вважає, що даний спосіб не захистить її прав. 09.08.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24.08.2023\~року відповідач\~подав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~позов не\~визнає та\~просить відмовити\~у його\~задоволенні за\~безпідставністю.\~Заперечення проти\~позову відповідач\~обґрунтовує тим,\~що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Також представник відповідача посилається на те, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на відповідний рік може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України. Представник відповідача звертає увагу на передбачені вимогами Бюджетного кодексу України умови порушення бюджетного законодавства, якими, зокрема, є взяття без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень. Посилається на те, що з 01.01.2013 року набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України в межах бюджетних призначень коштів з рахунків такого державного органу, саме органом ДВС в порядку виконання повинно вирішуватись питання внесення даних про судове рішення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Відповідні рішення розподіляються в порядку черговості. Представник відповідача вказує також на те, що з 01.04.2021 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, відповідно до яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. Крім того,представник відповідача звертає увагу, що питання здійснення виплат за рішенням суду може бути вирішено за умови заміни сторони стягувача. Окрім цього, зазначає, що відносно первісного позивача [PERSON] здійснено перерахунок пенсії на суму 174034,30 грн., що підтверджується довідкою. Позивач в судове засідання не з`явилась, згідно поданих заяв просила проводити розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року, ухваленого в справі № 240/40361/21, задоволено адміністративний позов [PERSON] , визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати із 21.09.2021 року підвищення до пенсії [PERSON] , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення (зона гарантованого добровільного відселення), у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано відповідача здійснити із 21.09.2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Рішення суду набрало законної сили. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.12.2022 року. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Матеріалами справи підтверджується, що позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України з заявами, в яких просила виплатити пенсійні виплати, які були нараховані та не виплачені її чоловікові [PERSON] . Листом від 27.06.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало роз`яснення про те, що вказане питання може бути вирішено шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні та надало інформацію, щодо суми заборгованості. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є дружиною [PERSON] , а відтак за правилами ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, має право на отримання нарахованої, але не отриманої останнім за життя пенсії. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що право позивача підлягає захисту шляхом заміни стягувача в справі № 240/11018/20 в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне. У постанові від 15.03.2021 у справі № 243/5743/19 Верховний Суд дійшов висновку, що якщо спадкоємець вважає кошти нараховані, але не отримані померлим пенсіонером, частиною спадку та бажає їх успадкувати, має звертатись до суду з позовом до боржника у порядку цивільного судочинства шляхом пред`явлення позову про стягнення коштів. Позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Позивач мотивувала позовну заяву порушенням приписів цивільного законодавства та права власності на успадковані кошти. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя суми пенсії, що ввійшли до складу спадщини. Вказані вимоги є майновими. Тому спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства, а доводи апеляційної скарги про неналежність спору до юрисдикції адміністративного суду є обґрунтованими. Такий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 3 квітня 2019 року у справі №808/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17 та від 04 вересня 2019 року у справі №750/7865/18. Крім того, згідно частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. За правилами ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. У постанові від 27.11.2019 року у справі № 2-а/1741/2009 Верховний Суд прийшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебував на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України, саме цей державний орган здійснював нарахування та виплату йому пенсійних виплат, саме на нього був покладений обов`язок за судовим рішенням від 05.08.2022 року в справі № 240/40361/21 здійснити перерахунок і виплату [PERSON] невірно нарахованих пенсійних виплат, а відтак суд вважає, що вимоги позивач заявила до належного відповідача. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання не виплачених пенсійних виплат на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 13 ЦПК України\~розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Зі змісту розрахунку суми, що підлягає виплаті у пенсійній справі 918250147528 [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року у справі №240/40361/21 за період з 21.09.2021 р. по 31.12.2022 р. щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") вбачається, що розмір недоотриманої пенсії складає 174034,30 грн, заборгованість утворилась за період з 21.09.2021 року по 31.12.2022 року. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 174 034,30 грн, розмір якої підтверджений належними доказами.

Outcome: approved