Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24.07.2008 р. уклали кредитний договір DNZ0AL0000112271. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 16807,24 доларів США на термін до 23.07.2013 р., а [PERSON] повинен повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленихз кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16807,24 доларів США. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 18.10.2022 р. має заборгованість 119367,58 доларів США, складається з наступного: 15037,87 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5634,70 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 529,84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 98165,17 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором DNZ0AL0000112271 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] . Просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 р. у розмірі 119367,58 доларів США, що за курсом 36,56 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.10.2022 р. складає 4364078,72 грн. станом на 18.10.2022 р. та судові витрати у розмірі 65461,18 грн. Ухвалою суду від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Безменко М.Є., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у загальному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 24.07.2008 року укладено кредитно-заставний договір № DNZ0AL0000112271. Згідно даного Договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 16807,24 доларів США на термін до 23.07.2013 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно п. 4.1 даного Договору за користування наданим кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у статті 17.1.6 Договору. П. 4.2 вказаного Договору передбачає, що нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Дата погашення у часовий інтервал нарахування процентів не включається. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з кредитного рахунку до очікуваної дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів та закінчується поточною датою сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення кредиту, на суму неповернутого кредиту. Відповідно до п. 17.1.6 процентна ставка за вищевказаним договором становить 17,64 річних. Згідно п.7.1, п.7.14.4 даного договорк застава забезпечує всі вимоги Банку щодо виконання позичальником, всіх його грошових зобов`язань за цим договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у цьому договорі із змінами і доповненнями до нього, внесеними протягом строку його дії, зокрема (але не обмежуючись цим), застава забезпечує вимоги банку щодо: сплати неустойки (штрафів, пені) за порушення зобов`язань позичальника, як це передбачено 14 статтею договору та іншими відповідними положеннями договору. Відповідно до п.14.2, п.14.3 договору, у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п.6.2.2 та 6.2.3 договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого ст.6.2.4 договору позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. До кредитного договору банк додав додаток №1 до кредитно-заставного договору № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 р. - графік погашення кредиту, додаток №2 до кредитно-заставного договору № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 р. загальна вартість кредиту, додаткову угоду № DNZ0AL0000112271-1 до кредитно-заставного договору для програми «Персональний кредит» до кредитно-заставного договору № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 р. про внесення змін в останній. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71\~ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідач [PERSON] скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконував, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 р. [PERSON] станом на 18.10.2022 р. має заборгованість 119367,58 доларів США, яка складається з наступного: 15037,87 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5634,70 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 529,84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 98165,17 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Позивачем в позові зазначено, що заходи досудового врегулювання сопру ним не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Згідно ст.16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 24.07.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № DNZ0AL0000112271/1, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 року. Сторони договору поруки обумовили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ч. 1 ст.\~543\~ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У статті 554\~ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 99\~Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192\~ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у валюті, визначеній Кредитним договором - долар США. Згідно роз`яснень наданих у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до частини першої статті 192\~ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлені позовні вимоги станом на 18.10.2022 року (тобто на дату підготовки позову), офіційний курс валюти встановлений НБУ на вказану дату становив: 1 долар США\~36,56 грн. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти не виконавши взятих на себе за договором зобов`язань, а відповідач [PERSON] не виконав умови договору поруки та не сплатив заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідачів [PERSON] , [PERSON] слід стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором № DNZ0AL0000112271 від 24.07.2008 року у загальному розмірі 119367,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.10.2022 року складає 4364078,72 грн., яка складається з: 15037,87 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5634,70 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 529,84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 98165,17 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи зазначене, з відповідачів на користь позивача потрібно стягнути в рівних частках судовий збір у розмірі 65461,18 грн., тобто по 32730,59 грн. з кожного відповідача. На підставі ст.ст. 192, 525, 526, 530, 543, 549, 551, 553, 546, 559, 1049, 1054\~ Цивільного\~кодексу України та

Outcome: approved