Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей до 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09.01.2019. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2019 з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2000,00грн. щомісячно. На даний час вказана сума є недостатньою для утримання дітей та є меншою за гарантований державою мінімум на одну дитину. З лютого 2022 відповідач аліменти не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів змінилися ціни, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір аліментів до 3000,00грн. на кожну дитину щомісячно. Крім того позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00грн., які вона також просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач надав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки його середній заробіток складає в середньому 7000,00грн. з відрахуванням обов`язкових податків. Після сплати аліментів на життя залишається приблизно 5000,00грн. (на сплату комунальних платежів, харчування і т.п.). Крім дітей, відповідач має непрацездатних батьків похилого віку, які перебувають на його утриманні. Стягнення з нього аліментів у сукупному розмірі 6000,00грн. щомісячно поставить його у вкрай тяжке положення. Згідно встановленого на 2023 рік розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання їх дітей розмір аліментів складатиме 2833,00грн. щомісячно, що є меншим від того, що просить позивач. Крім того, позивач не надала належних доказів матеріального положення відповідача. Крім того Сімейний кодекс України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме «у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». До позову не додано жодних доказів погіршення матеріального становища позивача. Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що відповідач не враховує, що діти також користуються житлово-комунальними послугами, харчуються, потребують одягу та інших речей для проживання. Крім того, оскільки вони перебували у шлюбі, їй відомо, що у відповідача є брат, який фінансово також допомагає батькам. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру пенсії батьків, не надано доказів на підтвердження того, що саме він сплачує комунальні послуги, що саме на його утриманні перебувають батьки. Також відповідач не враховує, що розмір коштів на утримання дітей, внаслідок зростання цін, також збільшується. Тому просила позов задовольнити. В судовому засідання позивач та її представник адвокат Іванов О.А. позов підтримали, та посилаючись на вищевикладене, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засідання повідомив, що на теперішній час він працює на посаді учня у ТОВ «Малинівський склозавод», отримує приблизно 10-11 тисяч гривень заробітної плати на місяць, готовий сплачувати аліменти у сукупному розмірі 3000.00грн. щомісячно на обох дітей. Представник відповідача адвокат Мазницький М.М. в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін та їх представників, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що з 21.04.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09.01.2019 (копія а.с.7-8). Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4/2, 5). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2019 (копія а.с.5/2-6) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 06.12.2018 до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно розрахунку заборгованості, наданого старшим державним виконавцем, (а.с.9) у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів. Згідно копії довідки про доходи (а.с.9/2) позивач за період з липня 2022 року по грудень 2022 року отримала дохід у розмірі 46766,36 грн. До відповіді на відзив позивачем надано скриншоти з соціальної мережі Іnstagram (а.с.49-50) на підтвердження цін на дитячий одяг. Крім того надано довідку від ортопеда та чек на купівлю ортопедичних устілок на суму 830грн. (а.с.50/2-51). Однак суд зазначає, що з наданої копії довідки від ортопеда (а.с.51) не зрозуміло, кому саме рекомендовано ортопедичне взуття/устілки. Згідно копії інформації з КП «Чугуїввода» від 13.02.2023 (а.с.8/2) відповідач працює на КП «Чугуїввода» на посаді машиніста насосних установок 2 розряду з 12.07.2022. Згідно довідки про доходи (а.с.41) відповідач за період з січня 2023 по травень 2023 отримав заробітну плату у розмірі 46351,69грн., з них 8343,30грн. податок з доходів фізичних осіб, 695,29 грн. військовий збір, сплачені аліменти 8000,00грн., виплачено 29313,10 грн. Як вказував під час судового засідання відповідач, на теперішній час він працює на іншому підприємстві та отримує інший розмір заробітної плати, проте належних доказів на підтвердження вказаних обставин до суду не надано. Згідно копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.02.2023 (а.с.19) відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади (а.с.33). Згідно довідки від 23.06.2023 (а.с.55) за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідач [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , 1955 р.н., [PERSON] , 1959 р.н., [PERSON] , 1980 р.н.. [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2007 р.н. Згідно копії довідки від 10.08.2023 (а.с.61) [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьками: [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження від 08.05.1985 (а.с.39) [PERSON] та [PERSON] є батьками відповідача. Крім того вказані особи є пенсіонерами, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень (а.с.40). Згідно довідки про доходи №0885808092801852 (а.с.54) [PERSON] за період з грудня 2022 по травень 2023 отримав пенсію за віком у загальному розмірі 18320,76грн. Згідно довідки №5772754138772713 (а.с.56) [PERSON] отримана пенсію за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 у розмірі 18532,83грн. З копії виписки з АТ КБ «ПриватБанк» від 16.08.2023 (а.с.62-63) вбачається, що на картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] в період часу з 14.09.2022 по 08.08.2023 від [PERSON] та [PERSON] здійснювались грошові перекази на загальну суму 6720,00 грн. При цьому, як вказував в судовому засіданні відповідач, вказані суми переводив він або його брат за карту дочки, як грошову допомогу. Відомостей, що вказані грошові кошти є аліментами, до суду також не надано. За змістом\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища того, з батьків, з кого стягуються аліменти, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто виходячи з положень ст.183 Сімейного кодексу України суд має право встановити розмір стягуваних аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, яка складає 1/3 на утримання двох дітей, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12\~ та ч. 1 ст. 81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43\~ЦПК\~України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77\~ЦПК\~України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст.\~78\~ЦПК\~України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.\~83\~ЦПК\~України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, змінивши спосіб та розмір стягнення аліментів. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК\~України судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом\~справи. Розмір\~судового\~збору,\~порядок\~його сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати\~встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних\~з\~розглядом\~справи,\~належать\~витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6\~статті\~137\~\~ЦПК\~України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~\~на\~позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 7000 грн позивач надала копію договору про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 30.01.2023, копію попереднього розрахунку послуг з надання правничої допомоги, копію акту виконаних робіт, копію товарного чеку від 30.01.2023 про сплату представнику позивача 7000\~грн та довідку про оплату юридичних послуг адвоката від 30.01.2023. Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, а також те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача розмір витрат на правову допомогу, пропорційно до частини задоволених позовних вимог, у сумі 3305,17 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, установленого за звернення позивача до суду з такою вимогою, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial