Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

10.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів, мотивуючи свій позов тим, що 13.05.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит. Однак, в укладеному між сторонами на підставі типової форми договору про споживчий кредит в редакції від 13.05.2021 року взагалі відсутня інформація про суму (загальний розмір) кредиту, строк кредитування, термін (дату) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дату платежу), розміру процентів за користування кредитом та комісії в грошовому виразі та відсотковому. Вказаної інформації не містить і графік платежів за договором та паспортом споживчого кредиту, які є додатками №1 та №2 до укладеного між сторонами договору відповідно. Разом з тим, частиною укладеного між сторонами договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, яка є додатком №1 до договору, з якої вбачається, що датою видачі кредиту у сумі 24\~000 грн. є 13.05.2021 року. Загальна сума процентів за користування кредитом за період з 13.05.2021 року по 02.09.2021 року складає 14\~640 грн., а комісії за надання кредиту 3\~600 грн. Позивач вважає, що укладеним договором були порушені його права, як споживача, а тому він підлягає визнанню судом недійсним. Позивач вважає, що не можна вважати узгодженими ті умови договору, зміст яких викладений на окремому аркуші, сторінці документа, та не засвідчений підписом споживача (не містить погодження за допомогою одноразового ідентифікатора). Крім того, в результаті здійснення математичного підрахунку було встановлено, що за періоди з 13.05.2021 року по 16.06.2021 року та з 28.05.2021 року по 10.06.2021 року проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з процентної ставки розміром 0,775% на день, в той час як за період з 11.06.2021 року по 24.06.2021 року проценти за користування кредитом нараховані виходячи з процентної ставки розміром 0,781% на день. Тобто має місце невідповідність між розрахованими фактичним розміром відсотків, які нараховуються за користування кредитом протягом різних періодів. Так, укладаючи спірний договір, позивача фактично було введено в оману, оскільки під час надання кредиту йому взагалі не була повідомлена інформація щодо умов кредитування, такої інформації не містить і укладений договір. Відповідачем в момент укладання договору дійсно було повідомлено позивачу неповну інформацію про умови кредитування, а саме: взагалі не визначено умов кредитування, а також неправдиву інформацію щодо дійсного розміру процентів, яка виявилася двозначною. Більше того, інформація щодо умов кредитування, зокрема, процентів за користування кредитом, внаслідок обраного способу її викладення позбавляла можливості позивача сприймати її об`єктивно та розуміти дійсні правові наслідки укладення договору. Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) від 13.05.2021 року, у тому числі в частині визначення розміру процентів за користування кредитом, підлягає визнанню недійсним в силу закону. Недійсним підлягають визнанню і умови договору про нарахування комісії за надання кредиту, які були сформульовані незрозуміло, нечітко та двозначно, і внаслідок нечесної підприємницької практики, недобросовісної конкуренції вводили позивача в оману щодо їх дійсного розміру, оскільки розмір комісії за різні періоди кредитування є відмінним, а саме: у період з 13.05.2021 року по 27.05.2021 року становить 0,693% на день, в той час як у період з 28.05.2021 року по 10.06.2021 року 0,330% на день. У Таблиці визначений підвищений розмір комісії, який складає 120,45 (0,330% х 365) та 252,95 (0,693% х 365), що перевищує розумну межу плати за послугу, яка встановлена законом, є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Укладений між сторонами договір споживчого кредитування не відповідає вимогам чинного законодавства, укладений без їх дотримання та з їх істотним порушенням. При цьому, оспорюваний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки не відповідав внутрішній волі та волевиявленню позивача, який не розумів реальних правових наслідків його укладання через не доведення до його відома істотних умов кредитування. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Просив суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Позов задовольнити повністю. Визнати недійсним договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) від 13.05.2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Здійснювати розгляд справи за відсутності позивача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.08.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів та призначено судовий розгляд по справі в порядку спрощеного позовного провадження на 09 годину 09 вересня 2021 року (а.с.32). 31.12.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до суду надійшов Відзив на позовну заяву про захист прав споживачів, в якому просили суд подальший розгляд справи №644/7483/21 проводити без участі представника відповідача на підставі матеріалів справи. Відмовити [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити провадження по справі №644/7483/21. Судові витрати за подання позовної заяви та розгляд справи №644/7483/21 покласти на позивача (а.с.1-26, том 2). Ухвалою Орджонікіджевського районного суду м.Харкова від 11.01.2022 року залучено ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів і визнання договору споживчого кредиту від 13.05.2021 року недійсним, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача (а.с.218, том 2). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 01.05.2023 року прийнято цивільну справу №644/7483/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів до провадження. Відповідно до статті 274 ЦПК України розгляд справи належить проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.89, том 1). В судове засідання представник позивача адвокат Маюрнікова В.Н. не з`явилася, але надала суду клопотання, в якому просила суд провести судове засідання 03.10.2023 року у її відсутності та ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Маюрнікової В.Н., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 13.05.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про надання споживчого кредиту №101251262 на суму 4 000 грн. зі сплатою комісії за надання кредиту (одноразово) та відсотків за користування кредитними коштами строком на 15 календарних днів, у строк до 28.05.2021 року, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку, зазначену самим позивачем в анкеті-заяві в його Особистому кабінеті (а.с.16-22, том 1). Згідно п.6.1 Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті [PERSON] , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно п.2. Кредитного договору, розміщені в Особистому кабінеті позивача проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них . Пунктом 6.3. Кредитного договору встановлено, що приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору позивач також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків) Договору в цілому та підтверджує, що на момент підписання Кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та які створюють загрозу належному виконанню цього Договору, про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана Товариству, в т. ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною. Згідно п.2 ч.1 ст.12 Закону «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач після погодження надісланої позивачем анкети-заяви на отримання кредиту, якою [PERSON] ініційовано отримання кредиту, розмістив в особистому кабінеті позивача оферту та направив на його мобільний телефонний номер зазначений в анкеті - заяві СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, а позивач використав його в якості електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання акцепту, ввівши такий ідентифікатор в особистому кабінеті в ІТС відповідача в спеціальне поле відповіді про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцепту) у формі електронного повідомлення та натиснув «підписати», внаслідок чого кредитний договір було укладено. Отже, укладаючи кредитний договір сторони вчинили всі дії визначені в статті 11 Закону «Про електронну комерцію», в свою чергу позивач підписав Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у відповідності до ст.12 Закону, що підтверджується інформацією з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи позивача (Log файл застосування коду) з зазначеним кодом підписання W68174. Після чого, укладений Кредитний договір розміщено в Особистому кабінеті Петрова Сергія Васильовича, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1. Кредитного договору на його картку у розмірі 4 000 грн., що підтверджується додатком 9. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом не приймаються доводити позивача, викладені ним в позовній заяві, оскільки вони не відповідають дійсності, фактичним обставинам справи та суперечать вимогам чинного законодавства України. Матеріалами справи доводиться, що [PERSON] вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», тобто останній самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з типовою формою кредитного договору та індивідуальною частиною Кредитного договору вже під час укладення правочину, на що позивачу було надано щонайменше 24 години, і вже після повного ознайомлення з умовами по кредиту, він проявив намір вступити з відповідачем в договірні відносини на умовах визначених Правилами та акцептував оферту, ввівши в поле «підписати» одноразовий ідентифікатор W68174. Таким чином, кредитний договір є таким, що укладений з додержанням вимог закону щодо письмової форми. Волевиявлення на укладення якого [PERSON] виявив у момент досягнення згоди та ознайомлення з усіма істотними умовами, направивши відповідачу підписану електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцепт) у формі електронного повідомлення. Згідно з положенням, передбаченим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» не здійснювалось попереднє ознайомлення з умовами по кредиту, окрім посилань на нормативні акти без зазначення мети їх застосування в рамках даного спору. Позивач не наводить належним чином підтверджених доводів в чому саме полягає порушення його прав як споживача, адже визнає в тексті позовної заяви, що Кредитний договір є укладеним і він не оспорює його дійсність, але оспорює можливість внесення змін після підписання та відсутність підпису позивача на кожній сторінці навіть не Кредитного договору, а на кожній сторінці Типової форми кредитного договору, що розміщена на сайті, тим не менш такі підстави не є різновидом захисту прав споживача в силу Закону «Про захист прав споживачів», і не роз`яснюють яким чином утворюють істотний дисбаланс прав та обов`язків на теперішній час. Згідно ч.2. ст.9 Закону «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 2 до цього Закону, у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію" із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. За договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) №101251262 укладеного 13.05.2021 року, як за всіма договорами Товариства згідно Типової форми розміщеної на сайті, невід`ємною частиною договору є: (1) Додаток №1 «Графік розрахунків», (2) Додаток №2 «Паспорт споживчого кредиту». Відповідно до розділу 1 Правил, Графік розрахунків (платежів) - невід`ємна частина індивідуальних умов (частини) кредитного договору, що містить розрахунок Заборгованості (в тому числі суми кредиту і процентів за користування ним) із зазначенням Терміна (ів) платежу(ів). Зокрема розділом 6 Правил передбачено порядок та процедуру укладення та виконання Графіку розрахунків за кредитом. Пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено, що приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків) Договору в цілому. Графік розрахунків виступає додатком №1 до Кредитного договору, розміщений в Особистому кабінеті позивача єдиним файлом з Кредитним договором у форматі РВР, що унеможливлює його поточну зміну після підписання його позивачем та був наданий позивачеві під час укладення Кредитного договору на ознайомлення 13.05.2021 року. В подальшому за потреби відповідно до п.7.2. Кредитного договору окрема згода Позичальника не вимагається на внесення змін/оновлення Графіку розрахунків, що здійснюється Позикодавцем самостійно з метою актуалізації відомостей про заборгованість Позичальника та/або Термін повернення кредиту та процентів у зв`язку з укладенням угоди про внесення змін до цього Договору щодо продовження строку повернення кредиту та/або часткового погашення заборгованості, згідно розділу 6 Правил та цього Договору, а також у випадках обумовлених п.3.2.7 Договору. Після здійснення пролонгації позивачем на базових (стандартних умовах) в період 29.05.2021 р. по 27.07.2021 р., Графік розрахунків оновлювався щоденно був наданий позивачу як додаток від 13.05.2021 року до Кредитного договору, який містив кінцеву дату платежу (дата сплати), залишок заборгованості за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та загальну суму заборгованості, яка підлягала оплаті до 27.07.2021 року. \~ \~ \~ \~Товариство ознайомило позивача, з усіма умовами кредитування перед підписанням Кредитного договору в т.ч., але не виключно, з типовим кредитним договором, індивідуальною частиною договору, яка включає в себе суму кредиту, розмір комісії за видачу кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пенею у випадку порушення виконання фінансового зобов`язання, річною ставкою по кредиту, строком надання кредиту, правилами надання фінансових кредитів Товариства, правами та обов`язками позичальника, тощо. Зокрема, згідно з підп. З п.5.1. оспорюваного Кредитного договору, Позичальник (позивач) підтвердив, що (1) до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченою ч.2,3 ст.9 Закону «Про споживче кредитування»; (2) до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3) та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору; (3) умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; (4) до укладення цього Договору отримав від Товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування»; (5) інформація надана йому Товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання, посилання про наявність надуманих підстав щодо вчинення Товариством дій, що підпадають під ст. 19 Закону «Про захист прав споживачів». Тому, посилання представника позивача не відповідають дійсності та ніяким чином не можуть бути правовим підґрунтям позовних вимог позивача, враховуючи п.5.1 Кредитного договору, згідно якого позивач надав відповідачу гарантії щодо можливості виконати кредитні зобов`язання, відсутність належних та допустимих доказів позивача. Також судом встановлено, що комісія справляється одноразово саме за надання, а не за обслуговування кредиту та у відповідності до п.1.5.1 Кредитного договору обліковується за ставкою 19% від суми кредиту, складає 1 200 грн. та підлягає сплаті одноразово. Статтею 1 та 8 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, оскільки Законом «Про споживче кредитування» надано право кредитора отримувати плату за надання кредиту, відсутні підстави для визнання п.1.5.1. Кредитного договору в цій частині недійсним. Відповідач кредитує за стандартною (процентною) ставкою, яка діє протягом строку та поза строком кредиту, тобто у випадку, коли позичальник продовжить користуватись кредитним коштами у відповідності до п.2.2.3 Кредитного договору (за наявності пропозиції Товариства) або п.п.6.1 та 6.2 Правил (за власної ініціативи). Товариство може на підставі одностороннього рішення у зв`язку з акціями, спеціальними пропозиціями, програмами лояльності, позитивною кредитною історією тощо, зменшити відсоткову ставку в період користування кредитом для полегшення фінансового навантаження на позичальника, що було здійснено в рамках оспорюваного Кредитного договору з Позичальником, яка передбачена п.1.5.2 Кредитного договору, тобто за умовами Кредитного договору на протязі 15 днів нараховувались відсотки за користування за ставкою 2.00 %, після чого застосовувалась стандартна ставка у розмірі 5.00%. Пунктом 1.7 Кредитного договору визначено, що тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Станом на дату відступлення права вимоги 19.08.2021 року за оспорюваним Кредитним договором, кредитна заборгованість позивача складала 17 960 гри, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000 грн., комісія за надання кредиту - 760 грн., заборгованість по відсотками за користування кредитом протягом первинного строку кредитування днів та днів, протягом яких позивач здійснював пролонгації на базових (стандартних) умовах 60 днів (всього 75 днів) складає 13 200 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позивача, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5\~960 грн. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, аналізуючи укладений 13.05.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» договір про надання споживчого кредиту №101251262, суд приходить до висновку, що підстави визнавати його недійсним, у суду відсутні. Даний договір укладений сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства України. В момент вчинення правочину сторонами дотримані вимоги статті 203 ЦК України. А тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю. Крім того, судом встановлено, що 19.08.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було відступлено право вимоги за Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», згідно договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т та виписки від 27.12.2021 року з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №75-МЛ/Т за договором №101251262, але позовних вимог [PERSON] до вказаного товариства не заявляв, до участі у справі в якості співвідповідача (відповідача) не залучав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed