Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач КП «Харківводоканал» 30.08.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення всього в розмірі 36053,63 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.09.2021 в даній справі було відкрито провадження. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2023 справу прийнято до провадження суду. Представник позивача звертався в суд з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач КП «Харківводоканал» в період з 01.05.2014 по 30.06.2021 надавав послуги з централізованого водопостачання та з 01.12.2013 по 30.06.2021 з централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, існує заборгованість вказаний період в розмірі 17886,32 грн за надані послуги з централізованого водопостачання; в розмірі 15143,54 грн за надані послуги з централізованого водовідведення. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі покладені як на споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є повністю обґрунтованими. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01.05.2014 по 30.06.2021 за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 17886,32 грн. та за період з 01.12.2013 по 30.06.2021 за надані послуги з централізованого водовідведення в розмірі 15143,54 грн., 2213,06 грн інфляційні витрати, 810,71 грн. 3% річних, а всього - 36053 грн.63 коп., отримані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved