Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Представник позивача адвокат Струць Т.І. в інтересах позивача за допомогою системи «Електронний суд» 04.04.2023 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, просить виключити з актового запису №548 про народження [PERSON] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відомості про батька - [PERSON] . За змістом позову сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2017, який розірвано в судовому порядку. [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого позивач зазначений батьком відповідно до ст.122 СК України. Проте, за твердженням позивача, він не є біологічним батьком дитини, адже сторони з літа 2019 року не підтримували фактичних шлюбних відносин, не вели спільного господарства. Позивач мешкав за межами України. Враховуючи наведене, неможливість позасудового врегулювання спору, з підстав, передбачених ст.136 СК України, представник позивача просить задовольнити позов. Справу передано в провадження визначеного головуючого судді 05.04.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023. Ухвалою судді від 07.04.2023 у зв`язку із невиконання вимог ст.175, 177 ЦПК України з підстав, врегульованих ч.1,2 ст.185 ЦПК України, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків із наданням строку для їх усунення. Ухвалою судді від 20.04.2023 позовну заяву прийнято до провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Визначено відповідачці строк із дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Крім того, роз`яснено, що згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідачка має право пред`явити зустрічний позов. Ухвалою суду від 30.06.2023 в порядку витребування доказів зобов`язано Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надати копію актового запису про народження №548 від 11.10.2022, складеного відносно [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя. Постановлено відкласти підготовче засідання, виклик сторін та третьої особи повторити. Під час підготовчого засідання 30.08.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням ухвали суду до протокола судового засідання, постановлено залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , вручити третій особі, яка брала участь в даному засіданні, копію позовної заяви із додатками та надати строк для подання пояснень відповідно до ст.181 ЦПК України. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних клопотань. Зустрічної позовної заяви не подано. Сторони та треті особи в підготовче засідання не з`явились. Представник позивача адвокатка Чуйко З.Д. відповідно до письмової заяви, вх.№ 3752/23-Вх. від 20.09.2023, надісланої засобами електронного листування, просить розглянути справу за її відсутності із врахуванням визнання позову, норм чинного законодавства, судової практики та найкращих інтересів дитини. Наголошує, що задоволення позовних вимог дозволить уникнути неправильного правового зв`язку з дитиною, фінансових витрат на утримання чужої дитини, моральних та емоційних страждань дитини у зв`язку із відсутністю любові і турботи позивача з його боку та боку його родини. Відповідачка [PERSON] відповідно до заяви, вх.№26059-23-Вх. від 30.08.2023, просить розглядати справу за її відсутності, підтверджує подання заяви про визнання позову. Крім того, в підготовчому засіданні 30.08.2023 відповідачка надала оригінал звіту про встановлення батьківства за ДНК, пояснила, що наслідки прийняття визнання позову відповідачем їй зрозумілі, так само, обізнана із порядком подання заяви про внесення змін до актового запису в частині відомостей про батька. Дійсно, із відповідачем не мешкали разом декілька років до розірвання шлюбу. Так, 12.05.2023 до суду засобами поштового листування надійшла заява відповідачки за вх.№13679/23-Вх., відповідно до якої вона визнає позовні вимоги про оспорювання батьківства в повному обсязі. Крім того, у справі наявна й заява [PERSON] про визнання обставин справи, подана 26.06.2023. За її змістом запис про позивача як батька здійснений, оскільки на час народження дитини не сплинули 10 місяців після розірвання шлюбу. Цією заявою відповідачка підтверджує, що позивач не є батьком дитини, сторони не підтримували шлюбних відносин та не вели спільний побут. Крім того, невірні відомості про батька перешкоджатимуть у здійсненні прав дитини та вирішенні питань, пов`язаних з його місцем проживання, виховання, вільного пересування тощо. За вх.№26058/23-Вх.від 30.08.2023 подано заяву й третьою особою [PERSON] , який просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає та підтримує, наслідки задоволення позову розуміє, із змістом позовної заяви ознайомлений в повному обсязі. В підготовчому засіданні [PERSON], що дійсно брав участь у тестуванні на встановлення батьківства ДНК, звіт про яке поданий відповідачкою. Представник третьої особи належним чином повідомлений про перебування справи в провадженні суду, проте, заяв та клопотань не скерував, що з урахуванням обставин справи не перешкоджає її розгляду. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з урахуванням підготовчих дій, здійснених судом та наявних доказів, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню. Розглянувши позовну заяву, яку беззаперечно визнала відповідачка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому в установленому законом порядку, з 14 січня 2017 року. Шлюб між сторонами у справі розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі №331/1699/22, пр.№ 2/331/1426/2022 від 04.07.2022 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Із врахуванням ч.4 ст.82 ЦПК України суд вважає доведеним відповідно до мотивувальної частини рішення, що шлюбні відносини між сторонами на час звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу припинені. Реєстрацію шлюбу проведено Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2017. Рішення суду набрало законної сили 04.08.2022, відтак, за вимогами ч.2 ст.114 СК України вказана дата вважається моментом припинення шлюбу в разі його розірвання в судовому порядку (веб-посилання на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/105119917). За даними паспорта [NUMBER] від 30.08.2021, нотаріально посвідчений переклад якого подано стороною позивача, [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , уродженець Ель-Міннії, є громадянином Ліванської Республіки, отримав посвідку на постійне проживання, відповідний штамп здійснений Управлінням Державної міграційної служби України 01.10.2019. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ 11.10.2022, [PERSON] народився [INFO] у м.Запоріжжі (актовий запис №548 від 11.10.2022). Державна реєстрація народження здійснена Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ. Як встановлено судом за даними актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який надійшов до суду на виконання ухвали суду про витребування доказів, від Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження міститься актовий запис №548 від 11.10.2022, здійснений вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, про народження [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , громадянство та інші відомості про батька не зазначені, про матір - [PERSON] , [INFO] паспорт батька не пред`являвся. Місце проживання та громадянство документами не підтверджено. Підстава для складення актового запису - медичний висновок КНП «Обласний перинатальний центр» ЗОР від 19.09.2022, для запису відомостей про батька - актовий запис про шлюб №04 від 14.01.2017. Шлюб розірвано. Видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . За даними звіту про встановлення батьківства ДНК, протестовано дитину [PERSON] та передбачуваного батька - [PERSON] , в результаті чого передбачуваний батько не можу бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини. На основі аналізу локусів STR, ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,99999999%. Результати носять інформаційний характер, зразки не відбирались з веріфікацією. Як видно з наданих квитанції та платіжної інструкції №66000336 про сплату послуг на користь ТОВ «МГУ 2000» із призначенням платежу «за організацію проведення генетичного дослідження на підставі договору №061-33», від 08.06.2023 платником є [PERSON] . Крім того, суд враховує, що за змістом договору виконавець дослідження стверджує, що дослідження проводиться за допомогою автоматичних генних аналізаторів та відповідного програмного забезпечення, аналіз ДНК виконуються двома командами лаборантів-аналітиків з вищою молекулярно-біологічною освітою, перевіряється лабораторним директором - доктором наук в галузі генетики та ДНК аналітиком, візується. Звіт видається на фірмовому бланку із перекладом на українську мову, постачальник послуг - лабораторія Endeavor DNA USA. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ч.1 ст.8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 СК України (ч.1 ст.121 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ст.122 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.1,2 ст.136 СК України). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, пункт 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року). Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між собою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять, зокрема, державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно до п. п. 20 гл.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2, який заеєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р.за № 719/4940, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених ст. 135 СК України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст.126 СК України). Так, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує правові висновки, здійснені Верховним Судом у постанові від 06.04.2021 у справі № 676/1200/20, пр. № 61-588св21. Так, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте, його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до ст. 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, п. 109 рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року). Крім того, законодавством чітко передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII). Отже, при вирішенні справ, зокрема, про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. Так, судом в результаті дослідження наявних доказів встановлено, що, враховуючи дату припинення шлюбу між сторонами, до дати народження дитини [PERSON] пройшов 1 місяць 10 днів. Так, матеріали справи не містять клопотань учасників справи про призначення судово-генетичної експертизи. Разом з цим, до суду подано звіт за результатами ДНК-дослідження, проти висновків та результатів якого жодний учасник справи заперечень не висловив, крім того, він не має ознак недостовірності або недопустимості. Відповідно, із врахуванням визнання позову стороною відповідача, а також третьою особою [PERSON] , за замовленням якого й проведено генетичне дослідження, а також застосовуючи наведену нормативну базу, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову без призначення судово-генетичної експертизи, адже дійшов висновку про підтвердження відсутності кровного споріднення позивача із дитиною [PERSON] , що є підставою для виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Слід зауважити також, що залучення позивачем до участі у справі саме Вознесенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з урахуванням наведених обставин не змінює рішення суду та не впливає на його виконання, обов`язковості участі представника певного відділу РАЦС при розгляді справ даної категорії не передбачено. За приписами ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 536,80 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142 ЦПК України поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого ним при поданні позову, тобто, у сумі 536,80 гривень. Оскільки відповідно до ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, дане рішення після набрання ним законної сили необхідно надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва.

Outcome: approved