Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору, укладеного з ТОВ «Мілоан» та застосування наслідків недійсності правочину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.12.2021 до неї надійшов дзвінок з невідомого номеру телефону з кодом 044, під час якого невідомі особи представились співробітниками АТ «ПУМБ» та надали їй інформацію по сумі коштів, яка перебуває на її рахунку та суму щомісячного платежу, у зв`язку з чим вона помилково вирішила, що ці особи співробітники банку. Їй в телефонній розмові повідомлено, що її банківська карта може бути заблокована і задля уникнення цього потрібно провести декілька операцій. Вона продиктувала невідомій особі код, який надійшов на її телефонний номер і такими чином на неї було взято два кредити, один з яких з ТОВ«Мілоан» на суму 20000,00 грн. Кошти поступили на картковий рахунок, однак після цього вони були списані цими ж особами, які здійснили покупку в магазині « Comfу ». 09.12.2021 вона звернулась з цього приводу до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. ТОВ «Мілоан» постійно здійснює щодо неї психологічний та моральний тиск у вигляді постійних телефонних дзвінків щодо повернення кредитної заборгованості. Позивач вважає, що ТОВ «Мілоан» не було перевірено документи позивача, що посвічують її особу, чи діє вона від свого імені та у власних інтересах. Оскільки позивач не виявляла волю на укладення кредитного договору з ТОВ«Мілоан» оспорюваний кредитний договір має бути визнаний судом недійсним, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2022 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до заяви позивача, яка міститься в матеріалах справи, позивач просила розглядати справу у її відсутність. 17.05.2023 до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволені позову та пояснив, що 08.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 4966680 на суму 20000,00 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами строком на 15 днів, з кінцевим терміном повернення коштів у строк до 23.12.2021 шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку Позичальника, зазначеного в анкеті-заявці в Особистому кабінеті позивача. Факт належності карти позивачу, на яку було перераховані кредитні кошти згідно договору, підтверджується самою позивачкою в позовній заяві, а тому дана обставина є такою, що не потребує доказуванню. Укладаючи кредитний договір, позивач та відповідач вчинили дії, визначені ст. 11 Закону «Про електронну комерцію». Позивач підписав Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону), що підтверджується роздруківкою з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи Позивача (LogFile застосування коду). Після чого укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті Позивача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору на його картку. Таким чином, позивач міг передбачити всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по Кредитному договору. Крім того, при укладенні даного договору верифікація клієнта здійснена за допомогою системи BankID Національного банку України. Дані вказані заявником в анкеті заяві співпадають з тими, які отримало Товариство з системи BankID, включаючи фінансовий номер телефону (на який відправляються паролі та ідентифікатори необхідні для входу в особистий кабінет та підписання договору). Крім цього, відповідач вважає, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту своїх прав, оскільки позивач просить визнати недійсним кредитний договір з підстав його не укладення - тобто такий, що не відбувся, що є підставою для визнання кредитного договору не укладеним. Неукладений кредитний договір не може бути визнаний недійсним. Також відповідач звертає увагу на те, що позивач частково сплачувала кошти за кредитним договором. Оскільки позивач відповідно до умов кредитного договору отримала грошові кошти, вони підлягають поверненню відповідачу, а відтак позов не підлягає задоволенню. Факт укладення кредитного договору підтверджуються доданими до відзиву доказами. Відповідь на відзив до суду не надходила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідних клопотань до суду не надходило. З огляду на викладене, суд, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №4966680, що підтверджується анкетою-заявою,відповідно до якої сума кредиту становить 20000,00 грн, строк повернення 23.12.2021, строк надання 15 днів з 08.12.2021. Сума до повернення 25000,00 грн. Комісія за надання кредиту 2000,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом - 3000,00 грн, нараховуються за ставкою 1,00 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту становить 20 000,00 грн. у валюті: українській гривні. Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 15 днів з 08.12.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 23.12.2021. Відповідно до п. 1.5 Договору сукупна вартість кредиту складає 5000,00грн. в грошовому виразі та 22,711 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2. Договору. Згідно п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту 2 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом 3 000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім того, пунктом 4.1 Договору передбачено обов`язок сплати Позичальником на користь Товариства пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Згідно п. 6.1 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.2 Договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер [NUMBER] (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. Зі змісту п. 6.3. Договору вбачається, що приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщений на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 6.4 Договору укладення Товариством кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Зі змісту п. 6.5 Договору вбачається, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1ст. 205 ЦК України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1ст. 207 ЦК України). Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію»визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»- електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис». Нормоюст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписамист. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Основними ознаками договору є: домовленість, тобто для його існування повинен бути компроміс, волевиявлення учасників, яке збігається; для договору повинна бути домовленість двох чи більше осіб, що означає, що з волевиявлення лише однієї сторони не може виникнути договір. Відсутність волевиявлення означає, що сторона не мала на меті укладати відповідний договір та не укладала його. Згідно ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Тобто, в даному випадку є заінтересовані (внутрішня воля) в укладенні договору суб`єкти, які для мети завершення укладення договору повинні досягти згоди (зовнішній прояв волі) з усіх істотних умов, а також у визначених законом випадках здійснити реєстрацію договору. Отже в обставинах, коли договір не було укладено, наявний такий елемент як відсутність волевиявлення на вчинення правочину. Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі ст.ст.1054,1055 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2ст. 642 ЦК України у разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як вбачається із наданої роздруківки з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан», [PERSON] підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Після підписання кредитного договору одноразовим ідентифікатором, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті позивача та перераховані кошти, відповідно до умов договору на його картку, що підтверджується платіжним дорученням №4966680 від 08.12.2021. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами у справі, відповідачем виконано умови кредитного договору в частині перерахування на банківську картку позичальника грошових коштів у сумі 20000, 00 грн. Доказів на спростування отримання коштів за договором у розмірі 20000,00 грн. та користування ними позивачем не надано. Посилання позивача на звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення щодо неї дій шахрайських дій, а саме про те, що невідомі особи оформили на неї кредит в розмірі 20000,00 грн, та внесення за її заявою відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, не спростовують факту підписання між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору. Матеріали справи не містять відомостей, щодо результатів розслідування за заявою позивачки. З огляду на вказане позивач не надала доказів, що вона не укладала кредитний договір, крім цього позивачка визнала той факт, що вона сплачувала грошові кошти за вказаним кредитним договором, а відтак позивачка не довела, що вона відмовилась від укладення кредитного договору в порядку, передбаченому ч. 2ст. 1056 ЦК України. Нормоюст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на вказане, судом було встановлено, що договір підписаний позивачем з врахуванням положеньЗакону України «Про електронну комерцію»та є укладеним у відповідності до положеньстатті 1046 ЦК України, так як на виконання умов Кредитного договору позивач отримав кошти в сумі 20 000,00 грн., а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed