Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

14.02.2023 ухвалою Франківського районного суду м.Львова передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за підсудністю позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON] [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що що між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них народився син [PERSON] [INFO] . Згодом шлюб між ними був розірваний, а син залишилася проживати з нею. Вказуває, що батько з моменту коли залишив сім`ю, а саме з 2016 жодного разу не навідував дитину та не цікавився її життям, не вітав з днем народження тощо. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та розмумовим розвитком, не надає добровільно матеріального утримання, а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Також вказує, що відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та веде аморальний спосіб життя. Ухвалою суду від 19.04.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.07.2023 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити повністю. Вказала, що відповідач не цікавиться їх спільною дитиною, веде аморальний спосіб життя, внаслідок чого неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Два роки тому відповідач вийшов з тюрми та бачив сина на вулиці, однак навіть не підійшов до нього поспілкуватись. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомленний про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в підготовче засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як стверджується рішенням Франківського районного суду м.Львова від 04.04.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу позивачу залишено взяте у шлюбі прізвище - [PERSON] (а.с.26-27). З 2019 позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2014, [INFO] народився [PERSON] і його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Відповідно до характеристики на учня 3-Б класу [PERSON] з`ясовано, що він навчається у початковій школі "Школа радості". Мама [PERSON] та вітчим [PERSON] приділяють належну увагу навчанню і вихованню сина. Батько [PERSON] за період навчання сина не відвідував школу. Згідно з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.07.2023, син сторін у справі [PERSON] спостерігається сімейним лікарем, медогляди проводились регулярно в присутності матері. Рідного батька ні в поліклініці ні при відвідуванні вдома не бачили. Судом з висновку комісії з питань захисту прав дитини при Франківській РА ЛМР встановлено, що комісія вирішила вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини: [PERSON] [INFO] . У висновку комісії також вказано, що на засідання [PERSON] не прибув, проте в телефонному режимі з спеціалістом "СуСД" Франківського району повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Суд встановив, що спір між сторонами виник щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина, з підстав неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, зібраними у справі доказами встановлено, що відповідач не проживає із своїм сином, не піклуються про харчування, медичний догляд, лікування дитини, не бере участі в освітньому процесі. Будь-яких поважних причин, які б унеможливили виконання відповідачем його батьківських обов`язків судом не встановлено. Більше того, батько не виявив і будь-якої активності у процесі розгляду даної справи, що суд розцінює як повне небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки. Тому до нього доцільно застосувати такий крайній захід впливу як позбавлення батьківських прав. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. Одночасно суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved