Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У травні 2023 року заявниця [PERSON] звернулась до суду зі заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, факту постійного проживання зі спадкодавцем своєю матір`ю [PERSON] на момент її смерті. Вони є внутрішньопереміщеними особами з тимчасово окупованих територій України, м. Макіївка Донецької області. З 24 жовтня 2014 року по грудень 2021 року, тобто сім років вони спільно, однією сім`єю, проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить чоловіку заявниці. Мати знаходилась на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Оболонського району м. Києва і отримувала пенсію за віком, крім того, факт проживання матері разом із заявницею підтверджено довідкою №70/23 від 27.03.2023 управляючою компанією «Затишна Оселя», родинними фото, актом про встановлення фактичного місця проживання від 27.03.2023 року. На початку жовтня 2021 року мати, поїхала до м. Макіївка Донецької області забрати документи і речі. [INFO] в м. Макіївці Донецької області вона трагічно загинула. Причиною смерті стало отримання тяжких черепно-мозкових травм (вбивство). 29.12.2021 заявниця поховала матір у м. Макіївка та негайно повернулась до Києва. Оскільки смерть матері відбулася на тимчасово окупованій території, заявниця спочатку звернулася Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті матері, на підставі рішення суду 10.02.2022. Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві було видано свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] . Після смерті матері у спільному помешканні за адресою [ADDRESS] залишилось майно, що належало матері: грошові кошті (накопичення), коштовні прикраси та старовинні ікони, які [PERSON] прийняла у спадок. З початком воєнного стану в Україні, з метою збереження життя заявниці довелося виїхати з Києва до м. Свалява Закарпатської області. Після повернення додому в місто Київ, знайомі їй деякі речі з документами, які напередодні своєї загибелі мати встигла передати для доставки в Київ. Ознайомившись з документами заявниця виявила про наявні у неї майнові права на отримання у власність двох квартир у АР Крим м. Феодосія за адресами: [ADDRESS] . Заявниця звернулася до Одинадцятої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримала відповідь про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявниця зі спадкодавцем були зареєстровані за різними адресами й тому пропустили строк для прийняття спадщини. Крім того, питання, пов`язані з фактичним прийняттям спадщини спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем щодо внутрішньо переміщених осіб недостатньо нормативно врегульоване для вчинення нотаріальної дії, тому заявниці потрібно звернутись до суду. В зв`язку з вищезазначеним просить задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Одинадцята державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поясненнях зазначила, що не мають ніякого інтересу у самій справі і не можуть бути заінтересованою особою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва, яка занесена до протоколу судового засідання від 09.08.2023 замінено заінтересовану особу Одинадцяту державну нотаріальну контору Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ). В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В наданих суду поясненнях просив проводити розгляд справи за їх відсутністю, та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи. Заслухавши заявницю, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2022 року встановлено факт смерті [PERSON] , особи жіночої статті, громадянки України, яка народилась [INFO] , місце народження Росія, місто Волгоград, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] у м. Макіївка, Донецької області, Україна, у віці 71 рік, причина смерті - набряк головного мозку, закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під оболонку головного мозку (а.с.21-22). На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва заявницею 10.02.2023 року в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявницею отримано свідоцтво про смерть матері (а.с. 12). Згідно довідки від 24.11.2014 року № 3005/4155 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, яка видана [PERSON] , [INFO] , вона проживала за адресою: [ADDRESS] , перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до довідки від 20.11.2014 №3005003800 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] , [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 19). Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва 873133/211 від 12.10.2015 року виданої [PERSON] , [INFO] , вона проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З довідки виданої ТОВ «УК «Затишна оселя» від 27.03.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживала за адресою [ADDRESS] з 15.06.2018 року по 26.12.2021 рік (а.с. 23) З акту про встановлення фактичного місця проживання від 27.03.23023 та 30.03.2023 сусідами-свідками [PERSON] , [PERSON] підтверджено факт проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2014 року разом з [PERSON] (а.с. 24). З матеріалів спадкової справи № 146/2023 від 27.02.2023 заведеної Одинадцятою державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] 16.02.2023 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою Одинадцятої київської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини та відсутності факту прийняття спадщини. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Даний правовий висновок міститься в Постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року справа № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, який з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПУ України суд враховує до спірних правовідносин в даній справі. Наявними у матеріалах справи письмовими доказами, дослідженими судом, доведений факт того, що заявниця [PERSON] на час смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] з листопада 2014 року проживала разом із нею в квартирі [ADDRESS] , що в розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Крім того, положення ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявницею права на отримання спадку. Враховуючи вищезазначене, оскільки встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved