Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11 липня 2023 року засобами поштового зв`язку направило до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, який надійшов до суду 21 липня 2023 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 13 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 07605-05/2021, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 8 000 грн. строком на 7 днів і сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % за кожен день користування. 18 травня 2021 року [PERSON] звернувся до кредитора із заявкою про продовження дії договору на термін 30 днів. 19 травня 2021 року відповідач звернувся до ТОВ «ФК «Інвеструм» із заявкою про продовження строку дії договору № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року на термін 21 день, яку було погоджено, тобто до 09 червня 2021 року. 28 травня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і відповідачем було укладено кредитний договір № 3449109731/689219, відповідно до умов якого позичальникові було надано у кредит 4 000 грн. строком на 10 днів до 06 червня 2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,88 % за кожен день користування кредитом. 09 червня 2021 року відповідач звернувся до ТОВ «ФК «Інвеструм» із заявкою про продовження строку дії договору № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року на термін 30 днів, яку було погоджено та продовжено строк дії договору до 08 липня 2021 року. 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18012022, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року. 24 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24122021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, грошові кошти не повернув, чим порушив умови договорів. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року становить 30 200 грн., яка складається із основної заборгованості у розмірі 8 000 грн., відсотків за користування позикою у розмірі 22 200 грн.; розмір заборгованості за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року складає 16 980 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 4 000 грн. і відсотків за користування позикою у розмірі 12 980 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість: за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року у розмірі 30 200 грн., за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року 16 980 грн. 80 коп., всього 47 180 грн. 80 коп., а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. У своїй заяві представник позивача справу просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 та ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки судові не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 07605-05/2021, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 8 000 грн. строком на 7 днів і сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % за кожен день користування (а.с. 7-9). 19 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено до додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої строк дії кредитного договору № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року було продовжено на 21 день до 09 червня 2021 року (а.с. 12). 28 травня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 3449109731/689219, відповідно до умов якого позичальникові було надано у кредит 4 000 грн. строком на 10 днів до 06 червня 2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,88 % за кожен день користування кредитом (а.с. 26-27). 09 червня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року, згідно з умовами якої строк дії договору було подовжено на 33 дні до 08 липня 2021 року (а.с. 29). 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і позивачем було укладено договір факторингу № 18012022, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року (а.с. 14-17). 24 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24122021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року (а.с. 30-34). Відповідач умови договорів не виконав, кредитні кошти не повернув. Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором щодо укладення кредитного договору № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року є СМС повідомлення з кодом W54185 (а.с. 8), який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». 13 травня 2021 року на платіжну картку, вказану відповідачем, кредитором були перераховані грошові кошти у розмірі 8 000 грн. (а.с. 18). Ідентифікатором щодо укладення кредитного договору № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року є СМС повідомлення з кодом R89145 (а.с. 26 оберт), який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». 28 травня 2021 року на платіжну картку, вказану відповідачем, кредитором були перераховані грошові кошти у розмірі 4 000 грн. (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитів та сплати відсотків, внаслідок чого станом на 17 січня 2022 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] , у розмірі 30 200 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року, який було укладено між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» і відповідачем, станом на 24 грудня 2021 року склала 16 980 грн. 80 коп. (а.с. 36-37). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до наданих позивачем розрахунків, розмір процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року за період з 13 травня 2021 року по 17 січня 2022 року, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 8 000 грн., становить 22 200 грн. (а.с. 19-20). Згідно з розрахунків, наданих ТОВ «ФК «ЄАПБ», розмір процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року за період з 28 травня 2021 року по 24 грудня 2021 року, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 4 000 грн., становить 12 980 грн. 80 коп. (а.с. 36-37). Проте, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Кредитний договір № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року між сторонами, з урахуванням умов додаткової угоди № 2 від 19 травня 2021 року, було укладено на строк до 09 червня 2021 року, а розмір відсотків за користування кредитними коштами склав 6 000 грн. (а.с. 11). Кредитний договір № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року було укладено на строк з 28 травня 2021 року по 08 липня 2021 року за умовами додаткової угоди № 2 від 09 червня 2021 року, розмір відсотків за користування кредитом склад 2 256 грн. (а.с. 29). Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, то після 09 червня 2021 року позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року, та після 08 липня 2021 року - кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року, становить 6 000 грн., за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року підлягають до стягнення відсотки за користування кредитом у розмірі 2 256 грн. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, відповідач свої зобов`язання не виконує, то з відповідача підлягає стягненню: за кредитним договором № 07605-05/2021 від 13 травня 2021 року заборгованість у розмірі 14 000 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 000 грн.; за кредитним договором № 3449109731/689219 від 28 травня 2021 року - заборгованість у розмірі 6 256 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн. і відсотків у розмірі 2 256 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 152 грн. 31 коп. (20 256 грн. х 2 684 грн. : 47 180 грн. 80 коп. = 1 152 грн. 31 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial