Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує представник позивача, відповідач підписав Заяву № б/н від 27.08.2013 та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 65000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. В порушення умов кредитування відповідач не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 22.08.2023 виникла заборгованість в сумі 37680,51 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 30461,91 грн, та заборгованості за відсотками 7218,60 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст. 509, 525-527, 530, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 13.09.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 09.10.2023. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 76). Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 93). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від сторони відповідача щодо розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ КБ\~«ПриватБанк» про\~стягнення заборгованостіпідлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 27.08.2013 між позивачем та відповідачем [PERSON] шляхом підписання Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, укладено кредитний договір (а.с. 27). У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. До анкети - заяви банком додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Gold», «Універсальна Contract» та копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» (а.с. 28, 29-59). Дані витяги не містять підпису відповідача. Також, 17.11.2020 [PERSON] підписав Анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 26 звор. а.с. 19). Згідно зазначеної Анкети, «Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. Також, до позову було додано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11.05.2021, згідно з якою сторонами було погоджено, що процентна ставка становить 42% для картки Універсальна, 40,80% для картки Універсальна Gold. Реальна річна процентна ставка становить: 51,09% для картки Універсальна та 51,76% для картки Універсальна Gold (а.с. 16-25). Власноручний підпис відповідачки міститься на останній сторінці вказаної заяви. Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 21.08.2014 встановлено кредитний ліміт в сумі 1800,00 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався шляхом його збільшення або зменшення. Найбільший кредитний ліміт було встановлено 10.12.2021 та 11.03.2022 у розмірі 65000,00 грн. Востаннє розмір кредитного ліміту становив 65000,00 грн. Станом на 31.01.2023 розмір кредитного ліміту 0,00 грн (а.с. 15). Відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору було надано наступні кредитні картки: 27.08.2013 - кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 07/16; 02.06.2016 кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 04/18; 08.05.2018 кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 12/21 (а.с. 14). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , останній користувався наданою кредитною карткою, знімаючи готівкові кошти, здійснював покупки в магазинах, поповнював картковий рахунок тощо (а.с. 67-72). Згідно з наданими банком розрахунками заборгованості за договором б/н від 27.08.2013, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 37680,51 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 30461,91 грн, та заборгованості за відсотками 7218,60 грн (а.с. 6-13). Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості, оскільки жодних заперечень від відповідача [PERSON] до суду не надходило, також ним не було надано власних розрахунків заборгованості. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи,\~що відповідач\~фактично отримав\~та використовував\~кошти позивача,\~які в\~добровільному порядку\~не повернуті,\~що свідчить\~про порушення\~його прав,\~суд доходить\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~суму непогашеного\~тіла кредиту,\~яка у\~відповідності до\~наданого позивачем\~розрахунку становить\~30461,91\~грн,\~задовольнивши позов\~в цій\~частині. Водночас суд вважає, що позов у частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом не підлягає задоволенню з таких підстав. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 27 серпня 2013 року та анкеті заяві від 17 листопада 2020 року строки здійснення періодичних платежів не встановлені,\~процентна ставка не зазначена. Також судом встановлено, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 28 - 58) не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27 серпня 2013 року шляхом підписання Анкети-заяви. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями\~625,\~1048 ЦК України, банк не пред`явив. При цьому суд не приймає до уваги Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11.05.2021, оскільки сторінки, на яких зазначена процентна ставка за кредитним договором, не містять підпису позичальника. Дана заява є об`ємною за змістом та знаходиться на десяти аркушах, у той час як підпис позичальника міститься лише у кінці заяви, де зазначені інформаційні дані. До подібних висновків щодо Паспорту споживчого кредиту дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №313/346/20-ц. Щодо судових витрат До поданого позову додано платіжне доручення № PROM5BMTOX від 25.08.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2684,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 81). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково\~на суму\~30461,91 грн, тобто 80,84 % від суми позову, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2169,75 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial