Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У травні 2023 року представник позивача - адвокат Попченкова І.М. звернулася до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача вказує, що\~29 грудня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що причиною розірвання шлюбу стали несумісність характерів та поглядів на життя, що призвели до припинення шлюбних стосунків. Спільне життя життя сторін не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Діти проживають з відповідачем. Позивач вважає, що зберегти шлюб неможливо, тому його необхідно розірвати. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2023 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~направлено за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2023 року відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, вказала, що позовні вимоги підтримують, спросять їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, [PERSON] . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 1 Сімейного Кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до \~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті\~36\~та статті\~51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 2001 року, про що зроблено запис за № 4, місце реєстрації - виконком Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області (а. с. 9). Від подружнього життя сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 10-12). Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,\~що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні\~уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу,\~повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,\~враховувати наявність малолітньої дитини,\~дитини-інваліда та інші обставини\~ життя подружжя,\~забезпечувати участь у судовому засіданні,\~як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142\~ЦПК України (визнання позову відповідачем) в даній справі з відповідача на користь позивача слід стягнути половину судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., а іншу половину судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету. Враховуючи наведене та

Outcome: approved