Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 21 червня 2023 року звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу, який укладений між ним та відповідачем - [PERSON] , зареєстрований 19 травня 2016 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 4. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 19 травня 2016 року. За час перебування у шлюбі у них народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та розходження в поглядах на життя. Наголошує на тому, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та не спілкуються. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 23 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] 02 серпня 2023 року скерувала до суду повідомлення за вх. № 4233, в якому просить суд шлюб між сторонами розірвати. Частиною 1\~статті 279 ЦПК України\~встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5\~ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога\~ЦПК України\~роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~дійшов висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення з\~наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно з ч.2. ст.3 СК України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~ Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя, а підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя встановлені ч. 1 ст. 112 вказаного Кодексу. На підставі наведених вище норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили у шлюб 19 травня 2016 року який зареєстрований Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, відповідно до актового запису № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Судом встановлено, що позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу у сім`ї стали різні погляди сторін на сімейне життя, постійні сварки, що призвело до втрати сторонами у справі почуття любові, поваги. Сторони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони впродовж тривалого часу проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії викликані частими конфліктами, різними поглядами на шлюб, втратою почуття любові кожного із подружжя. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки сторони припинили спільне зобов`язання щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, тому наполягає на розірванні шлюбу. В силу положень ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, відповідно до ст. 112 СК України, з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, що призвело до відчуження один від одного. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, в тому числі і поведінкою відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно з вимогами частини першої, пункту 1 частини другої\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved