Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису в якій просить: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на 20 метрів до нового місця проживання [PERSON] та дітей за адресою [ADDRESS] , школи [PERSON] за адресою [ADDRESS] , садочка [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , лікарні за адресою [ADDRESS] та на залізничний вокзал м. Одеси, за адресою Привокзальна площа, 2 в день виїзду [PERSON] з дітьми закордон. Заява обґрунтована тим, що заявниця є матір`ю чотирьох малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наразі вона з дітьми проживає з її колишнім чоловіком - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Діти страждають від агресії [PERSON] , який може собі дозволити лайку, ненормативну лексику та застосування фізичної сили в її бік у присутності дітей, що викликає в них сильний стрес. Під час спільного проживання, [PERSON] постійно висловлюється нецензурною лайкою, завдає їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, все це відбувається при дітях. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву їхніх відносин та рішенням суду від 25.11.2020 шлюб було розірвано. Зазначила, що вони й досі проживають разом, так як [PERSON] не дає їй з дітьми переїхати, погрожує фізичним насильством. Також через агресивну поведінку [PERSON] під час повітряної тривоги вона з дітьми не може спуститись в бомбосховище, так як він починає поводити себе неадекватно, кричати й погрожувати застосувати фізичну силу, якщо вони вийдуть з квартири. Окрім цього, у зв`язку з ситуацією у м. Одеса, а саме з частими обстрілами, виникла нагальна потреба у виїзді з дітьми за кордон, але [PERSON] забороняє це зробити й наразі звернувся до суду про встановлення місця проживання дітей з батьком та про заборону виїзду дітей закордон. Вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та діти також потерпають від домашнього насильства, їх стан сильно погіршується, коли вони бачать як над їх мамою знущаються. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2023 року\~прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] . 03.10.2023 на адресу суду від представника заінтересованої особи адвоката Врони А.В. до суду надійшли письмові заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що з заявою не погоджується, та просить у задоволенні заяви відмовити. Зазначив, що після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати з дітьми разом з [PERSON] у його власній квартирі через відсутність власного житла та будь-яких матеріальних доходів на які можливо орендувати житло, а не через погрози [PERSON] застосувати фізичну силу щодо неї внаслідок переїзду. Спільне господарство та побут колишнім подружжям не ведеться, але діти на повному утриманні та забезпеченні батька. [INFO] , поза шлюбом народилася [PERSON] , яка також з дня народження і до теперішнього часу повністю перебуває на утриманні та забезпеченні [PERSON] . В серпні 2023 року [PERSON] повідомила [PERSON] про бажання виїхати за кордон та забрати дітей разом з собою, а так як жодного доходу немає, звернулася до волонтерів з проханням забезпечити їй та дітям виїзд за кордон, в будь-яку державу та будь-який населений пункт і допомогти в місці прибуття отримати безоплатне житло. [PERSON] на даний час немає жодної інформації щодо мети вивезення дітей за межі України, держави та адреси за якою будуть проживати діти, а також відмовляється підтвердити або спростувати намір повернути дітей на територію України до їх постійного місця проживання із батьком. [PERSON] категорично не згодний з будь-яким перевезенням дітей до іншого місця проживання разом з матір`ю, а також не згодний з виїздом дітей за кордон про що наголошував [PERSON] , але остання ігнорує його і станом на теперішній час продовжує пошуки волонтерів для отримання бажаного результату. Зазначив, що [PERSON] не безпідставно забороняє [PERSON] вивозити дітей за кордон, а обґрунтовує свою заборону тим, що заявниця ніде не працює, доходів та заощаджень немає, належним чином вихованням дітей не займається, веде асоціальний та аморальний спосіб життя, ін`єкційно вживає наркотичні засоби, перебуває на обліку у лікаря нарколога, оскільки неодноразово проходила лікування від наркотичної залежності в реабілітаційних центрах. Твердження заявниці про те, що [PERSON] було застосовано фізичну силу до неї та про те, що діти страждають від агресії [PERSON] є безпідставними. Діти проживаючи з [PERSON] максимально забезпеченні всім необхідним. Останній має постійне місце роботи і відповідний заробіток, безперервно займається вихованням та розвитком дітей, повністю забезпечує матеріальною, духовною, моральною підтримкою, на відмінну від матері [PERSON] . В разі задоволенні заяви діти залишаться без належного виховання та розвитку, без належного ставлення до їхнього здоров`я, що грубо порушує законні інтереси та права дітей. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та його представник адвокат\~Врона А.В.\~у судовому\~засіданні проти\~задоволення заяви\~заперечували.\~ Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2020 у справі № 521/11661/20, яке набрало законної сили 29.12.2020. Сторони мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 08.07.2021, Серія [NUMBER] від 08.07.2021, Серія [NUMBER] від 08.07.2021 та свідоцтвом Серія [NUMBER] від 22.01.2022. До суду заявниця надала копії: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 12019162500002577 від 30.11.2019; листа ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області № 60.6.П-626 від 01.08.2022 на адресу [PERSON] , відповідно до якого слідчим СВ ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 19.06.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за № 12019162500002577 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; листа ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області № 54/зі від 25.07.2023 на адресу [PERSON] ; листа Приморського ВП ГУНП в Одеській області на адресу [PERSON] , відповідно до якого з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення ним протиправних дій; талону-повідомлення єдиного обліку № 13195 від 14.09.2023 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію до ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з частиною другою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до частини третьої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Отже\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), 28 червня 2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), 25 липня 2023 року у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23). Звертаючись до суду з даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що [PERSON] , вчиняє відносно неї неодноразово домашнє насильство. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, проаналізувавши надані суду докази суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] виникають конфліктні ситуації, зокрема і з приводу бажання заявниці вивезти дітей за межі території України. Однак, наявність конфлікту між сторонами не підтверджує факт того, що [PERSON] є кривдником та чинить відносно [PERSON] психологічне чи фізичне насильство, як зазначає заявник, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені вказаним Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявником також не доведено, що існує вірогідність вчинення [PERSON] щодо [PERSON] , насильства та настання тяжких і особливо тяжких наслідків його вчинення, оскільки підтвердження протиправної поведінки [PERSON] у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявником не доведено, а сам лише факт звернень заявника до органів поліції не є правовою підставою для видачі обмежувального припису. Згідно з частинами першою - четвертою статті\~12, частинами першою п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом не встановлено випадків вчинення домашнього насильства стосовно заявниці, а також ризиків настання насильства в майбутньому, зі сторони [PERSON] . Натомість судом встановлено наявність між батьками дітей конфліктних ситуацій, що не може розцінюватись як насильство. Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису. Враховуючи те, що заявницю на підставі\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір»\~звільнено від сплати судового збору, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~здійснює розподіл судових витрат та компенсує витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed