Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач в інтересах якого діє адвокат Кошельник Б.С. звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.07.2021 року, між сторонами було укладено договір №9121-69, відповідно до умов якого, відповідач в період часу з 31.08.2021 року по 03.09.2021 року, зобов`язався здійснити поставку та установку в квартирі позивача, віконних конструкцій, також провести демонтаж старих вікон. В той же день між сторонами було підписано специфікацію №91-69 якою було передбачено перелік товарів та виконаних робіт, які планувалось здійснити. Позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 36945 грн., що складає 100% вартості робіт по договору. 31.08.2021 року, представник відповідача телефоном повідомив позивача, що встановлення віконних конструкцій відбудеться з запізненням у період з 10.09.2021 року по 13.09.2021 року. Пізніше терміни установки віконних конструкцій було знову перенесено і фактично роботи було проведено в період з 17.09.2021 року по 20.09.2021 року. По завершенню робіт, позивачем було виявлено чисельні порушення вимог ДСТУ Б В.2.6-15:2011 «Блоки вікон та двері полівінілхлоридні». В наслідок цього, до квартири позивача почало потрапляти холодне повітря через недостатньою герметизацію. В зимовий період часу на внутрішній стороні вікон стала утворюватися крига, а при поривах вітра віконні конструкції почали видавати звук схожий на свист. В наслідок цього позивач відмовився підписувати акт виконаних робіт. 21.09.2021 року позивач направив письмову заяву відповідачу про усунення недоліків та стягнення неустойки на адресу офіційної реєстрації відповідача [ADDRESS] , яке було повернуто 01.10.2021 року, а також на адресу здійснення господарської діяльності вказаної відповідачем у договорі: [ADDRESS] , яке було вручене отримувачу 24.09.2021 року. Проте вказані претензії залишились поза увагою відповідача. 19.11.2021 року адвокатом Кошельник Б.С. в інтересах позивача було повторно направлені претензії відповідачу з приводу недоліків встановлених віконних конструкцій на адресу офіційної реєстрації відповідача та за місцем здійснення ним господарської діяльності. Вважає що укладений між сторонами договір почав діяти з моменту укладання та продовжує діяти до теперішнього часу. Оскільки позивач [PERSON] ніякої відповіді від відповідача не отримав, 20.07.2022 року позивач звернувся до судового експерта Свістунова І.С. для проведення експертного дослідження встановлених в його квартирі віконних конструкцій. Згідно проведеного дослідження металопластикові віконні конструкції які встановлені в квартирі [ADDRESS] мають чисельні дефекти та невідповідності вимогам ДСТУ. Наявні дефекти можливо класифікувати на такі які могли утворитися частково в наслідок неякісного виконання робіт по їх виготовленню та монтажу а також експлуатації. Судовий експерт прийшов до висновку що вартість робіт по усуненню порушень державних будівельних норм встановлених віконних конструкцій в квартирі позивача згідно специфікації що складена ТМ «Балкони та вікна», автоматизованого торгового партнера «REHAU», щодо віконних конструкцій з подальшим монтажем станом на дату дослідженні становить 51935,95 грн. Тому позивач, просить стягнути розмір встановленої дослідженням шкоди. Зазначив, що оскільки в Україні введено воєнний стан, строк позовної давності продовжено, тому строк звернення до суду за захистом порушеного права ним не пропущений. Вказує, що початок строку позовної давності починається з 03.09.2021 року, коли відповідно до договору, відповідач зобов`язався здійснити поставку та встановлення віконних конструкцій. Також вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки до теперішнього часу відповідач належно не виконав умови укладеного між сторонами договору. Строк обчислення пені починається з 13.09.2021 року. Оскільки відповідач належно не виконав взяті на себе зобов`язання, згідно договору, він зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення, за період з 19.09.2021 року по 19.09.2022 року , що становить 404536,8 грн. Окрім того, оскільки позивач проживав більше року в квартирі, де неналежним чином встановлені віконні конструкції, що призвело до негативних наслідків, які відобразились на фізичному та моральному здоров`ю позивача та його цивільної дружини. Через постійні протяги з вікон, намерзання криги взимку погіршилось здоров`я останньої, яка хворіє на бронхіальну астму середнього ступеню тяжкості. В наслідок цього, цивільна дружина позивача вимушена була лікуватись на що витрачались додаткові кошти. Позивач постійно відчував моральні страждання через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та загострення хвороби цивільної дружини. Оцінює завдану моральну шкоду у 10000 грн. Також позивач поніс витрати на проведення експертизи віконних конструкцій, розмір яких складає 100000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої також складає 20000 грн., які також просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник відповідача адвокат Лиштва Ю.В., в судове засідання надав відзив, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає та проти їх задоволення заперечує. Вказав, що дійсно між сторонами 31.07.2021 року було укладено договір на поставку та монтаж віконних конструкцій. За умовами договору виконавець зобов`язався за завданням замовника надати послуги визначені у специфікації, до договору. При цьому виконавець зобов`язався гарантувати якість поставлених виробів згідно гарантійного талону. На пластиковий профіль, фурнітуру, склопакет та ущільнювачі було встановлено гарантію у 10 років, а на додаткову комплектацію встановлено гарантію в 1 рік. З позовної заяви вбачається, що позивач дізнався про наявність дефектів у встановлених віконних конструкціях, після закінчення їх монтажу 17.09.2021 року, однак з незрозумілих причин, всупереч умовам укладеного договору не виконав свого зобов`язання та не підписав акт поставки та виконання робіт, не надавши при цьому вмотивованої відмови від їх підписання. Крім того, позивач у порушення умов укладеного договору не відновив внутрішні та зовнішні відкоси після закріплення у віконному отворі конструкцій, протягом 2-х тижнів. Позивач тільки 20.07.2022 року, майже через рік експлуатації, звернувся із заявою про проведення експертизи, що ставить під сумнів проведене експертне дослідження. Крім того, у порушення п. 2.1.3. укладеного між сторонами договору позивач не повідомив відповідача в передбаченому порядку про виникнення гарантійного випадку та не зв`язався телефоном з сервісним відділом. Наголосив, що заміна віконних конструкцій відбулась би абсолютно безкоштовно для позивача за рахунок виробника. Також зазначено, що позивач був обізнаний про місцезнаходження відповідача за адресою: [ADDRESS] , де підписував контракт на поставку та монтаж віконних конструкцій, та спілкувався зі співробітниками відповідача через додаток «Вайбер». Однак, після 17.09.2021 року, позивач жодного разу не виходив на контакт. Він не скористався своїм правом на гарантійне обслуговування та не надав жодних зауважень з приводу поставлених та змонтованих віконних конструкцій. Вважає, що позивач не мав бажання вирішити проблему з усунення недоліків віконних конструкцій, у найкоротший строк та його дії свідчать про те, що він намагався уникнути спілкування з відповідачем. Встановлення віконних конструкцій у квартирі позивача саме 17.09.2021 року відбулось по узгодженню сторін. Вважає, що позивачем зроблено підміну понять «прострочення виконання зобов`язань» з «недоліками продукції». Відповідач здійснив поставку та монтаж віконних конструкцій в узгоджену дату 17.09.2021 року. Зобов`язання по усуненню недоліків виготовленої продукції, повинно бути здійснено відповідно до закону та умов договору. Однак враховуючи, що позивачем порушено умови укладеного договору, щодо повідомлення відповідача про наявні недоліки змонтованих віконних конструкцій, вважає, що у відповідача ще не виник обов`язок по усуненню відповідних недоліків. Позовні вимоги, щодо стягнення пені в порядку ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки позивач про порушення свого права дізнався 03.09.2021 року, а з позовом до суду звернувся тільки 22.09.2022 року, то позивачем було попущено строк спеціальної позовної давності в 1 рік. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він направляв претензії відповідачу, а останній їх проігнорував. Натомість відповідач стверджує, що не отримував жодних претензій від позивача, в протилежному випадку, він би здійснив гарантійне обслуговування. Стосовно стягнення моральної шкоди, вважає зазначені вимоги належно необґрунтованими. Позивач не діячи відповідно до умов укладеного договору, сам наразив себе на довгий шлях вирішення спору. Стосовно хворобливого стану цивільної дружини позивача, вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок з поставкою на монтажем віконних конструкцій, а окрім того, не надано доказів, що цивільна дружина позивача мешкала саме у квартирі де було встановлено віконні конструкції. Також вважав недостатньо обґрунтованими заявлені вимоги, щодо стягнення витрат на правову допомогу. Представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що позивач відповідно до закону виявивши недоліки змонтованих в його квартирі віконних конструкцій направив на адресу відповідача письмові претензії, які були залишені поза увагою. Також вважає, що позивачем не порушено строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом. Зазначила, що оскільки спочатку відбулось поширення коронавірусної хвороби на території України, а потім повномасштабне вторгнення РФ в Україну, крім того необхідно було здійснити збір доказової бази, а саме замовлення експертизи, це призвело до того, що позивач звернувся із вказаним позовом до суду тільки у вересні 2022 року. Окрім того, вважає, що відповідно до законодавства, строки позовної давності продовжуються на період дії воєнного або іншого надзвичайного стану. Тому у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану строк позовної давності не є пропущеним. Зазначила, що відповідач ставить під сумнів висновок судового експерта Свістунова І.С. проте не здійснив самостійного замовлення висновку експерта та не заявляв суду клопотання про проведення судової експертизи. Це свідчить про голослівність та відсутність підтвердження аргументів відповідача належними та допустимими доказами. Відповідно до висновку проведеної експертизи в наявних дефектах віконних конструкцій основними причинами їх утворення є саме неналежні дії відповідача по виготовленню та встановленню віконних конструкцій. У випадку встановлення недоліків товару, на який надано гарантію щодо якості, існує презумпція вини постачальника . У такому випадку для звільнення від відповідальності саме постачальник повинен довести, що дефекти виникли в наслідок порушення покупцем правил експлуатації або зберігання виробу. Проте відповідачем цього зроблено не було. Також вказала, що для спірних правовідносин повинні бути застосовані вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», які регламентують, що у разі якщо виконавець прострочує виконання роботи то за кожен календарний день прострочення повинна сплачуватися неустойка в розмірі 3% від загальної вартості замовлення. Вважає, що правом споживача є звернення за гарантійним ремонтом, або вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи своїми силами чи з залученням третьої особи. Позивач не бажав безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі у розумний строк, що є гарантійним ремонтом, оскільки не впевнений в якості робіт, які будуть виконані в подальшому відповідачем, а бажає саме відшкодування завданих йому матеріальних збитків. Вважала заявлений розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн., та витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованим та наполягала на задоволенні позовних вимог в цій частині. Представником відповідача було направлено до суду заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України. В яких зазначено, про хибність доводів представника відповідача висловлених у відповіді на відзив. Вказує, що ні законодавством, ні договором не передбачено одночасного права на усунення недоліків та на відмову від прийняття виконаних робіт. Вказав, що відповідно до умов укладеного договору, протягом 24 годин може бути подана у письмовій формі вмотивована відмова від підписання актів приймання виконаних робіт. Позивачем порушено умови договору, щодо звернення до відповідача з приводу усунення виявлених дефектів віконних конструкцій. Також вважав необґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення пені на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказав, що позивач всупереч умов укладеного між ними договору не звернувся в передбаченому порядку до нього з приводу усунення виявлених недоліків. Жодних претензій ні від позивача, ні від його представника він не отримував. Позовні вимоги, щодо нарахування пені та моральної шкоди вважав необґрунтованими та заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача адвокат Лиштва Ю.В. також в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог за підставами викладеними у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що позивачем пропущений строк спеціальної позовної давності для звернення до суду із вказаними позовними вимогами. Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, приходить до наступного. Відповідно до укладеного договору №9121-69 від 31.07.2021 року, між сторонами, відповідач зобов`язався надати послуги поставки та монтажу продукції визначеної специфікацією до договору, в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.2.1 укладеного договору, виконавець зобов`язався здійснити поставку та установку виробів у період з 31.08.2021 року по 03.09.2021 року, після підписання сторонами специфікації і отримання авансового платежу. Згідно п.2.1.3 договору, виконавець гарантує якість поставлених виробів, згідно гарантійного талону. Зі змісту п.2.2.2 договору, вбачається, що замовник зобов`язан прийняти роботу, шляхом підписання акту виконаних робіт. Якщо наданий акт не підписаний замовником протягом 24 годин і не надано вмотивовану відповідь щодо відмови від його підписання у письмовій формі то акти виконання поставки вважаються підписаними обома сторонами. Ціна виробів по договору складає 36944,81 грн., які оплачуються авансовим платежем у розмірі 100%. Згідно додатку №1 до договору №9121-69 від 31.07.2021 року, вбачається, що замовник проінформований, про необхідність відновлення відкосів (внутрішніх і зовнішніх) після закріплення у віконному отворі конструкції. Замовник так само проінформований про необхідність відновлення відкосів ззовні в термін до 2-х тижнів. Зі змісту гарантійного талону до договору №9121-69 від 31.07.2021 року, вбачається, що виконавець за договором гарантує якісну роботу виробу протягом гарантійного строку. Виконавець встановлює гарантійний термін на пластиковий профіль, фурнітуру, склопакет та ущільнювачі протягом 10 років. Вхідні двері з пластикового профілю строком на 1 рік. Гарантія на додаткову комплектацію: сітки, відливи строком в 1 рік. Для гарантійного обслуговування необхідно надати гарантійний талон. При виникненні гарантійного випадку, необхідно в обов`язковому порядку зв`язатися з сервісним відділом за відповідним номером телефону для реєстрації гарантійного випадку. Зі змісту акту поставки та виконаних робіт №9121-69 від 31.07.2021 року, вбачається, що він не підписаний замовником. Відповідно до специфікації №91-69 від 31.07.2021 року, вбачається, що предметом договору укладеного між сторонами від 31.07.2021 року, було виготовлення та монтаж віконних конструкцій у квартирі замовника [ADDRESS] на загальну суму 36944,81 грн. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1374/09-2022 від 01.09.2022 року, було встановлено, що металопластиковий віконний та балконний блок, які влаштовані в квартирі [ADDRESS] станом на дату проведення візуально-інструментального обстеження не відповідають вимогам нормативних документів, щодо їх монтажу : п.п. 5.2.3, 5.3.6, 5.3.13,9.9 та додатку Б ДСТУ Б В.2.6-79:2009 «Конструкції будинків і споруд. Шви з`єднувальні місць примикання віконних блоків до конструкцій стін. Загальні технічні умови» (чинний з 01.04.2010 року); п.п. 6.7.12 та 6.8.3.2 ДСТУ-н б в.26-146:2010 «Конструкції будинків і споруд. Настанова щодо проектування й улаштування вікон та дверей» (чинний з 01.07.2011 року). Враховуючи види, об`єми, характер розташування встановлених при обстеженні дефектів металопластикових конструкцій, а також їх загальний технічний стан і характеристики, слідує, що дефекти металопластикового віконного та балконного блоку, що влаштовані в квартирі [ADDRESS] , можливо класифікувати на такі, які могли утворитися внаслідок неякісного виконання робіт по їх виготовленню та монтажу, а також при експлуатації. Вартість робіт по усуненню порушень державних будівельних норм встановленого віконного та балконного блоку в квартирі [ADDRESS] , згідно специфікації, що складена ТМ «Балкони та вікна» авторизованого торгового партнера REHAU щодо віконних конструкцій з подальшим монтажем станом на дату проведення дослідження становить 5193595 грн. При цьому монтаж віконного та балконного блоку необхідно здійснювати з дотриманням державних будівельних норм. В судовому засіданні судовий експерт Свістунов І.С. висновок проведеної експертизи підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у висновку. Зі змісту виписок із медичної карти стаціонарного хворого за період з 15.11.2019 року по 28.11.2019 року вбачається що [PERSON] проходила лікування в алергологічному відділенню Київської міської клінічної лікарні №8 з приводу бронхіальної астми персистуючої середнього ступеню важкості. Відповідно до висновків пульмонолога від 22.11.2021 року та алерголога від 06.07.2022 року [PERSON] зверталась до вказаних спеціалістів з приводу бронхіальної астми персистуючої. Згідно квитанцій про придбання лікарських засобів за період з 20.09.2021 року по 24.06.2022 року [PERSON] купувала лікарські засоби. Зі змісту договору про надання професійної правничої допомоги від 15.11.2021 року вбачається, що вказаний договір укладено між позивачем [PERSON] та адвокатом Кошельник Б.С. Згідно квитанції від 09.05.2022 року позивачем було перераховано на користь адвоката Кошельник Б.С. 20000 грн., витрат на правову допомогу. Відповідно до заяви представника відповідача від 09.03.2023 року, адвоката Лиштва Ю.В. останній просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту ст. 525 ЦК України, вбачається що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Зі змісту ст. 615 ЦК України, вбачається, що у разі порушення зобов?язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов?язання або воно припиняється. Згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції 1023-XII, договір це усна чи письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюються купівля-продаж, роботи та послуги. Письмова угода може оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, путівкою, талоном або іншими документами. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції 1023-XII у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості відшкодування завданих йому збитків по усуненню недоліків виконаної роботи у розмірі 51935,95 грн., є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Суд враховує, що під час розгляду цивільної справи було встановлено, що поставлені та змонтовані у квартирі позивача віконні конструкції не відповідають встановленим стандартам якості та не можуть забезпечити їх якісну експлуатацію. Відповідачем не доведено в передбаченому порядку, що наявні недоліки віконних конструкцій виникли не з його вини, а в наслідок неналежної експлуатації позивачем. Доводи протилежного зазначені у відзиві на позовну заяву представником відповідача не підтверджені та не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними матеріалами справи, з яких вбачається, наявність у встановлених конструкціях недоліків, які могли виникнути зокрема тільки при їх зборці на виробництві. Позивачем було надано на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині, висновок експерта, яким визначена вартість усунення недоліків виконаної роботи у розмірі 51935,95 грн. Вказаний висновок було підтверджено експертом в судовому засіданні. Стороною відповідача під час розгляду справи не заявлялось клопотання про проведення іншої експертизи та не представлено належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного висновку експерта. Враховуючи зазначене, суд вважає зазначений висновок експерта належним та допустимим доказом і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача визначений розмір вартості робіт по усуненню наявних недоліків віконних конструкцій. Заперечення відповідача, щодо того, що позивачем нібито порушено умови договору, щодо обов`язкового порядку звернення до відповідача за гарантійним обслуговуванням, суд вважає неналежними, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач має право на свій вибір вимагати певні види відновлення його порушеного права зокрема й право на відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи, на чому він і наполягає. Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання робіт по укладеному договору у розмірі 3% річних від вартості робіт за кожен день прострочення відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 19.09.2021 року по 19.09.2022 року, в розмірі 404536,8 грн, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідачем було здійснено поставку та монтаж віконних конструкцій в помешкання позивача згідно специфікації до договору від 31.07.2021 року. Даних про те, що позивач не отримав частину віконних конструкцій згідно специфікації від відповідача, під час розгляду справи суду не надано. Доводи відповідача, про те, що закінчення монтажу віконних конструкцій у квартирі позивача 17.09.2021 року відбулось за погодженням з позивачем не спростовано. Також під час розгляду справи встановлено, що співробітниками відповідача було повністю проведено монтаж замовлених віконних конструкцій згідно наявної специфікації. Аналізуючи позовні вимоги заявлені позивачем, суд враховує, що вони стосуються неналежної якості поставлених віконних конструкцій та їх монтажу. Судом враховується, що під час розгляду справи, позивачем не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів направлення відповідачу претензій, щодо якості поставлених та змонтованих конструкцій, отримання їх позивачем та залишення поза увагою. Враховуючи наведене, суд вважає, позивачем неналежно обґрунтовано позовні вимоги в цій частині та не надано допустимих доказів на їх підтвердження щодо прострочення виконання робіт по поставці конструкцій. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання робіт по договору задоволенню не підлягають. Стосовно заперечень представника відповідача, щодо застосування строку позовної давності суд вважає, їх також необґрунтованими. Суд враховує, що відповідно до п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який було доповнено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються строки встановлені в тому числі ст. 257-259 ЦК України - загальні і спеціальні строки позовної давності. Тому суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 10000 грн., недоведеним та завищеним виходячи із засад розумності і справедливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, та стягненню з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн. При цьому суд враховує, що позивачем належно не підтверджено, що цивільна дружина позивача [PERSON] в період з вересня 2021 року по час звернення із позовом мешкала у квартирі [ADDRESS] , де було встановлено віконні конструкції відповідачем, а також що наявні захворювання у неї у виді бронхіальної астми персистуючої знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з поставкою та неякісним монтажем віконних конструкцій. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи №1474/09-2022 від 01.09.2022 року в сумі 10000 грн. Стосовно витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору та витрати на правову допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.11.2021 року, акт наданих послуг №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 12.06.2023 року, відповідно до якого загальна вартість правової допомоги позивачу [PERSON] адвокатом Кошельник Б.С. за цим актом склала 20000 гривень, з яких підготовка позовної заяви склала 3500 гривень, участь у 6 судових засідання склала 2500 гривень, підготовка відповіді на відзив склала 1500 гривень, квитанція про сплату зазначених коштів позивачем. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи наведене, з огляду на перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, враховуючи, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, а також частковому задоволенню заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000,00 грн., що буде співмірним із задовленими позовними вимагами та складністю справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial