Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У вересні 2023 із заявою звернулася [PERSON] яка просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа трудової книжки, виданої 23.05.1964 року, з вкладенням [NUMBER] , виданим 25.09.1989 року, де її ім`я вказано « [PERSON] ». Мотивувала тим, що вона перебуває на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду України у Вінницькій області, та до смерті чоловіка отримувала пенсію за віком. Коли чоловік помер у 2018 році вона перейшла на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. При зверненні у 2023 році про переведення з одного виду пенсії на іншу їй було відмовлено. ГУ ПФУ України у Вінницькій області відмову мотивувало невідповідністю запису по батькові у правовстановлюючих документах та паспортних даних. Невідповідність зазначення по батькові пов`язує із недосконалістю перекладу, тому просить встановити вказаний факт. Ухвалою суду від 12.09.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. У судовому засіданні заявниця підтримала зазначені у заяві вимоги та просила їх задовольнити із підстав наведених у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, суду надав заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити у її відсутність, при розгляді справи покладався на розсуд суду. Суд дослідивши надані докази встановив, у свідоцтві про народження заявниці зазначено, що вона « [PERSON] » народилася [INFO] у графі «батько» зазначено « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.11.1965 року, у свідоцтві про одруження у графі «жена» вказано « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно паспортних даних ім`я заявниці [PERSON] . У 1964 році на ім`я [PERSON] заведено трудову книжку. До неї прикріплено виписку №3 від 1989 року на ім`я « [PERSON] ». Пенсійне посвідчення видано заявниці на ім`я [PERSON] ГУ ПФУ України у Вінницькій області відмовив заявниці у переході з пенсійного забезпечення за видом - в зв`язку із втратою годувальника, на вид - за віком. Мотивував тим, що її особисті дані внесені у трудову книжку не відповідають її паспортним даним. За таких обставин трудовий стаж, зазначений у трудовій книжці не може бути врахований при перерахунку пенсії. В матеріалах пенсійної справи ПФУ вм. Вінниці № 160320, яку суд витребував за клопотанням заявниці і оглянув в судоіому засіданні, знаходяться документи " [PERSON] " так і документи [PERSON] та копія трудової книжки, виданої 23.05.1964 року, з вкладенням [NUMBER] , виданим 25.09.1989 року. За вказаними документамим заявниців 1994 році призначено пенсію, в подальшому неодноразово проведено її перерахунок. На разі заявник отримує пенсію по втраті годувальника, призначену їй розпорядженням 160320 від 30.03.2018 року Отже, заінтересованою особою Управлінням Пенсійного фонду України визнавалась належність [PERSON] трудової книжки на ім`я " [PERSON] ". Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ухвали Верховного суду України у справі 6-21859 св-09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту належності документів про освіту можливе, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати також факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема довідок, свідоцтв, дипломів тощо. Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України слід віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved