Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

30 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрованим 12.02.2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №231. Позовну заяву позивачка мотивує тим, що після укладення шлюбу вони почали проживати окремо, спільне життя не склалось через різні погляди на життя, внаслідок чого страчено почуття любові, спільне господарство не ведеться, а тому, існує необхідність у розірванні шлюбу в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися в спрощеному провадженні з викликом сторін. Судове засідання було призначене на 06 вересня 2023 року. 24 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивачки про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.09.2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка була задоволена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2023 року. 24 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Судове засідання, призначене на 06.09.2023 року було відкладено на 09.10.2023 року через технічні причини. У судове засідання, призначене на 09.10.2023 року учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Від позивача 24.08.2023 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Будь яких заяв або клопотань від відповідача не надходило. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Тому, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів у справі в . Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони спору перебувають у зареєстрованому 12.02.2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) шлюбі, актовий запис №231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від зазначеного шлюбу, у подружжя неповнолітніх дітей немає. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння та любові втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалась остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved