Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.05.2021 року та зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку за кадастровим номером 5924782000:06:003:0128. Позовну заяву\~мотивовано тим,\~що вона\~є власницею\~земельної ділянки\~площею 2,0\~га,\~яка розташована\~на території\~Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер 5924782000:06:003:0128. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через додаток «Реєстр нерухомості» їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка передана в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Аль-Транс». При цьому, вона жодних договорів оренди, а також актів приймання-передачі не укладала та не підписувала. Вказала, що її права власника порушені, а тому вона змушена звернутись до суду за їх захистом. Короткий зміст відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю «Аль-Транс» заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що 06 квітня 2021 року між ТОВ «Аль-Транс» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2.0 га з кадастровим номером 5924782000:06:003:0128 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області. Договір укладено строком на 10 років. Згідно договору орендодавці регулярно сплачують орендну плату власниці земельної ділянки, використовують її за цільовим призначенням, тобто належним чином виконують свої обов`язки передбачені договором. Вважають доводи позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В додаткових письмових поясненнях, представник відповідача вказала на незгоду з висновком експерта та просила відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі наданих доказів. Представник відповідача, в письмових поясненнях, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в їх задоволенні, враховуючи надані письмові докази зі сторони відповідача. Третя особа просила слухати справу в її відсутність, при вирішені суті позову покладалась на розсуд суду. Позиція суду Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,0 га, яка розташована на території Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5924782000:06:003:0128, що підтверджується договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.10.2019 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мокренко Л.Ю., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-10, 11-12). Як вбачається з копії витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.05.2021 року, земельна ділянка кадастровий номер 5924782000:06:003:0128 відповідно до Договору оренди землі №11 від 06.04.2021 року, передана в оренду ТОВ «Аль-Транс» (а.с. 47) В матеріалах справах мається договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 5924782000:06:003:0128, №11, який був укладений 06.04.2021 року між ТОВ «Аль-Транс» та [PERSON] , а також акт приймання передачі земельної ділянки (а.с. 44-46, 85). Згідно висновку експерта № 16897/16898/23-32 від 19.07.2023 року : 1) підпис від імені [PERSON] , що містяться: ліворуч від друкованого тексту «06»04.2021 року.» та в графі «Орендодавець» на третьому аркуші договору оренди земельної ділянки №11 від 06.04.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Аль-Транс» щодо оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5924782000:06:003:0128; в графі «Орендодавець», акту приймання-передачі земельної ділянки від 06.04.2021 до договору оренди земельної ділянки №11 від 06.04.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Аль-Транс» щодо оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5924782000:06:003:0128, виконано не [PERSON] , а іншою особою.(а.с.78-89). Нормативно-правове обґрунтування Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У\~статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України\~договори та інші правочини. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У\~статті 792 ЦК України\~передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом. На час підписання договору оренди, 01.12.2015 року, частина четверта статті 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.\~ У частині другій статті 125 ЗК України вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 ЗК України. Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. У\~статті 13 Закону № 161-XIV\~надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV). Згідно зі\~статтею 17 Закону\~України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Отже, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, не дотрималися письмової форми договору або не підписали його, він вважається неукладеним. Згідно статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об' єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом. Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, провадження № 61-13586 св 20 Висновки суду Судом встановлено, що рішенням від 14.05.2021 № 58140140 державний реєстратор Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області Іщенко - Амбарцумян Л.В. внесла запис про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер 5924782000:06:003:0128 на підставі договору, який [PERSON] , як власниця зазначеної земельної ділянки та одна із сторін договору оренди не підписувала. Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Отже, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про порушення прав [PERSON] як власника земельної ділянки, а такий спосіб захисту порушеного права як скасування рішення державного реєстратора від 14.05.2021 № 58140140 та зобов`язати ТОВ «Аль-Транс» повернути земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великовільмівської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер 5924782000:06:003:0128 власнику [PERSON] , є законним та обґрунтованим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то судовий збір у розмірі 1984,80 грн. за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved