Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У липні 2023 р. адвокат Безносик А.О., яка представляє інтереси позивача, звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати виконавчий напис №618 виданий 13.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості у розмірі 10368,94 грн. таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що виконавчий напис вчинено за договором, який нотаріально не посвідчений, зі спливом строку позовної давності, з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2023 р. зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №618 від 13.01.2022 p., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості у розмірі 10368,94 грн. Відповідач не скористався правом подачі відзиву. 03.08.2023 р. директором ТОВ «ЕПРО СКУЛ» Растівським Є.В. подано заяву про залучення правонаступника відповідача на підставі ч. 1 ст. 55 ЦПК України із заміною Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ». За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за №618 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості за договором №200058950 від 05.07.2014 р., укладеним з ПАТ "Банк Михайлівський", у розмірі 10368,94 грн. Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 21.11.2020 р. змінила прізвище на [PERSON] про що Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №118 та видано відповідне свідоцтво. Згідно договору про відступлення права вимоги №06062023-1 від 06.06.2023 р. ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» відступило право вимоги до третіх осіб - боржників ТОВ «Укрглобал-Плюс», зокрема щодо заборгованості [PERSON] 05.07.2023 р. згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Укрглобал-Плюс» №05.07.23 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал-Плюс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ». Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих О.О., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що виконавчий напис №618 від 31.01.2022 р. не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Щодо інших підстав задоволення позову, які були згадані позивачем у своїй позовній заяві, слід зазначити, що одного лише того факту, що виконавчий напис було вчинено на підставі невідповідного документу, є достатнім для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. та 536,80 грн.

Outcome: approved