Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

18.08.2023 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 31.03.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та станом на 17.07.2023 року має прострочену заборгованість в розмірі 36496,07 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій в задоволенні позову просила відмовити, у зв`язку з відсутністю (погашенням) заборгованості перед Банком. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 31.03.2011 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н з ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 1700,00 грн, який в подальшому було збільшено до 40000,00 грн. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Судом встановлено, що 31.03.2011 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Характеристика типу кредитної лінії з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» визначена у довідці про умови кредитування «Універсальна», а також Умовами та Правилами надання банківських послуг. Відповідно до наданих позивачем довідки та п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованості за кредитом, відсотки за користування кредитом, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг - погашення кредиту (поповнення картрахунку) здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору - п. 2.1.1.12.3. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту - п. 2.1.1.5.6. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила своїм підписом, що між нею та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як зазначив позивач, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 17.07.2023 року за нею рахується заборгованість у розмірі 36496,07 грн, яка складається з: 33570,81 грн заборгованість за кредитом, 2925,26 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Як вбачається з довідки ПРИВАТБАНК від 25.09.2023 року № B62OLBIENPQP4E80, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , станом на 25.09.2023 року заборгованості перед АТ КБ «Приват Банк» не має. Таким чином, відповідачем здійснено повне погашення заборгованості до початку розгляду справи, а тому станом на час розгляду справи відсутній предмет спору. Отже, сплативши на рахунок АТ КБ\~«Приват Банк»суму заборгованості за кредитом, [PERSON] фактично виконала зобов`язання перед позивачем зі сплати заборгованості за кредитом. З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що позивач не скористався жодною із передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ\~«Приват Банк»про стягнення заборгованості за кредитом. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed