Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом», треті особи: Первинна профспілка організація ДП «НАЕК «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. За результатми розгляду справі рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 р. позов [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконними та скасувано наказ № 573-к від 06.05.2021 року та наказ № 1035-к від 11.08.2021 р., видані Державним підприємством «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» про звільнення [PERSON] з посади директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва у зв`язку із скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» з 12.08.2021 року. Стягнуто з Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 894 442 грн. 50 коп. без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код ЄДРПОУ) в дохід держави судовий збір у розмірі 8 944 грн. 42 коп. 22.03.2023 р. представник [PERSON] засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 66 000,00 грн. Положеннями ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; Так, як свідчать матеріали справи судом було здійцснено розподіл судових витратв частині судового збору, питання про стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалосьта у зв`язку із відсутністю на момент винесення рішення доказів здійснення витрат на правову допомогу, детального опису виконаних представником робіт За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України та у передбачений даною нормою процесуального права строк, представником позивача подано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При подачі 31.10.2022 р. заяви про зміну предмету позову представник [PERSON] наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог та зазначив, що відповідні докази будуть подані у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать матеріали справи, 07 червня 2021 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Легесі» в особі Голови об`єднання Свистуна О.В. та 22 серпня 2022 року з Адвокатському об`єднанню «Адвокатська сім`я Лисенко» укладено договори про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/23288/21. Відповідно до Розділу 4 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату вартість робіт, передбачених п 4.2 даного Договору. Так, представник [PERSON] долучив до заяви договір №30-фо/21 від 07 червня 2021 року, додаткову угоду №1 від 07 червня 2021 року до договору №30-фо/21 від 07.06.2021 р., Акт виконаних робіт про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2022 року, з детальним описом виконаних робіт, договір про надання правової допомоги №1/22/08/22 від 22.08.2022 р., акт прийому-передачі послуг за договором про надання правової допомоги № 1/22/08/22 від 22.08.2023р. та квитанції №163447908 від 16.09.2022 р., №159851084 від 26.08.2022 р., №172346949 від 07.11.2022 р., №191912386 від 21.02.2023 р., №197291391 від 21.03.2023 р. які свідчать про сплату позивачем Адвокатському об`єднанню «Адвокатська сім`я Лисенко» послуг за надання правничої допомоги у розмірі 66 000 грн. 00 коп. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] таких витрат у розмірі 66 000 грн. 00 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved