Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У березні 2023 року адвокат Гайдаш Є.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що позивач є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бикановим Р.І. 06 грудня 2011 року за № 1-2962, за яким [PERSON] заповів своїй матері [PERSON] право власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] та частку легкового автомобіля Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] . [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , під час якого було придбано автомобіль Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] , який за згодою сторін зареєстровано за [PERSON] . Після смерті [PERSON] зі заявою про прийняття спадщини звернулась позивач. 23 січня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железною О.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 01 лютого 2023 року позивач через свого представника звернулась до нотаріуса зі заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на автомобіль Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] , проте постановою приватного нотаріуса від 08 лютого 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з ненаданням належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на автомобіль, який належав [PERSON] . Позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що посвідчують право власності на автомобіль, оскільки після смерті [PERSON] , відповідач [PERSON] забрала автомобіль у своє користування та не надає свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тому позивач позбавлена можливості прийняти спадщину за заповітом у вигляді частни автомобіля, який належав її сину. Враховуючи, що під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано автомобіль, він є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від того на чиє ім`я оформлено власність. Вартість автомобіля Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] становить 120\~000 грн., тому просили визнати право власності [PERSON] на частку автомобіля Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсацію вартості частки автомобіля Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] у розмірі 60\~000 грн. Ухвалою суду від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області належним чином засвідчену інформацію про власника транспортного засобу "Daewoo Lanos" д.н.з. [NUMBER] , а також копію свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Витребувано з Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену інформацію про те, чи здійснювалась реєстрація шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Витребувано у державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Биканова Р.І. належним чином засвідчену копію заповіту, складеного заповідачем [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бикановим Р.І. 06 грудня 2011 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-2962. Також витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Железної Олени Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи № 96/2021, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що 06 липня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] , за період якого за спільні сумісні грошові кошти було придбаний транспортний засіб автомобіль Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] 2008 року випуску, який був зареєстрований на її ім`я. Крім автомобіля подружжям також були придбані предмети домашнього обстановки та вжитку, а саме: телевізор Samsung вартістю 4974 грн., придбаний 24 жовтня 2012 року; смарт - годинник вартістю 3098 грн., придбаний 26 вересня 2018 року; холодильник Samsung, вартістю 17500 грн., придбаний 14 травня 2018 року; кронштейн для телевізора вартістю 270 грн., придбаний 13 січня 2018 року; телевізор Mistery вартістю 3399 грн., придбаний 13 січня 2018 року, а усього на суму 29241 грн. Все вказане майно, яке було придбане під час шлюбу є спільною сумісною власністю її та [PERSON] . [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Ще за життя, а саме 06 грудня 2011 року, до укладення шлюбу, [PERSON] залишив заповіт. У відповідності до вказаного заповіту 23 січня 2023 року приватним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті померлого [PERSON] на ім`я [PERSON] , а саме на частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач має право на частину вищеперерахованих предметів домашньої обстановки та вжитку, а частина даних предметів належить [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На теперішній час зазначене майно знаходиться у фактичному володінні та користуванні [PERSON] . Тому, відповідач бажає поділити вищеперераховане майно між нею та позивачем. відповідач погоджується з тим, щоб частина майна, яка складається з вищеперерахованих предметів домашньої обстановки та вжитку залишилась у володінні [PERSON] , а відповідач сплатить їй за вартість частини автомобіля за вирахуванням 14620,50 грн. частини вартості належних їй предметів домашньої обстановки та вжитку, а саме 45380 грн. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник адвокат Гайдаш Є.В. у судове засідання повторно не з`явились, повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, причини неявки суду невідомі. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. За змістом статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, за яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні. Відповідно до п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи, що позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без їх участі на адресу суду не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не оспорюючи обставини, викладені у позові та оціночну вартість автомобіля, яка вказана позивачем, відповідач просила стягнути з неї різницю вартості автомобіля і побутових предметів, що залишились у користуванні позивача в розмірі 45380 грн. Третя особа Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железна О.В. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, покладалась на розсуд суду. Вислухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.91). 06 грудня 2011 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. за № 1-2962, за яким [PERSON] заповів усе належне йому майно, усі майнові права та обов`язки своїй матері [PERSON] (а.с.53, 66, 72). 06 липня 2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 391 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.50-51). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Daewoo Lanosд.н.з. [NUMBER] придбаний у період шлюбу та зареєстрований за відповідачем [PERSON] (а.с.56). [PERSON] помер [INFO] , про що 05 листопада 2021 року складено актовий запис № 2216 Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного межрегіонального цправління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.9, 62). Згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 23 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железною О.В. за № 21, на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. за № 1-2962, спадкоємцем усього майна [PERSON] є його мати [PERSON] . Спадщина на яку видається свідоцтва складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З матеріалів спадкової справи № 96/2021, заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулись мати померлого [PERSON] та дружина [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железною О.В. від 08 лютого 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоутва про право на спадщину за заповітом на автомобіль Део Ланос д.н.з. [NUMBER] після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів на майно, співвласником якого був померлий (а.с.12, а.с.60-106). Згідно інформації з ТСУ МВС № 1248 від 08 квітня 2023 року, 25 липня 2020 року в ТСЦ МВС № 1248 було проведено перереєстрацію транспортного засобу Daewoo Lanos 2008 року випуску синього кольору на [PERSON] з видачею останній номерних знаків [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] . 01 лютого 2023 року в ТСУ МВС № 1248 було проведено перереєстрацію вищевказаного транспортного засобу на іншу фізичну особу (а.с.55). Згідно договору комісії № 7196/23/1/005860 від 31 січня 2023 року, ТОВ Авто групп трейдінг за дорученням [PERSON] здійснило продаж транспортного засобу Daewoo Lanos 2008 року випуску синього кольору, VIN номер [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] за ціною 15\~000 грн. (а.с.119-134). Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма передбачена статтею 60 Сімейного Кодексу України (далі СК України) за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ст.1217, 1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1-2 ст.1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, під час перебування у шлюбі, [PERSON] та [PERSON] придбано автомобіль марки Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] ,\~який був\~зареєстрований на\~відповідача [PERSON] ,\~а тому суд приходить висновку про те, що за життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя належала частина вказаного транспортного засобу, який також є спадковим майном після його смерті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц зроблено висновок, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої\~статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Пунктом 1 частини 2\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За результатами розгляду справи судом встановлено, що транспортний засіб Daewoo Lanos 2008 року випуску синього кольору, д.н.з. [NUMBER] 01 лютого 2023 року було відчужено відповідачем на користь іншої особи, яка не є стороною у даному спорі і право власності якої ніким не оспорюються, а отже позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачем на частку спірного автомобіля в порядку спадкування за заповітом в цій частині не підлягають задоволенню. Разом з цим, оскільки 1/2 частина спірного автомобіля становить спадкове майно після смерті [PERSON] і дорівнює 60\~000 грн., що також не оспорюється відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація частки вартості даного транспортного засобу, як її частки спадкового майна. Оцінюючи пояснення відповідача щодо необхідності зменшити суму компенсації на суму вартості предметів домашньої обстановки та вжитку, які є спільним сумісним майном подружжя, але залишились у користуванні позивача, суд відхиляє їх, оскільки зустрічного позову із відповідними вимогами відповідачем не заявлено, при цьому відповідач не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх праві із окремим позовом. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1200 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial