Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

23.08.2023 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка є абонентом (споживачем) ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по споживанню послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Квартира за вказаною адресою належить відповідачці на праві власності. Між сторонами був укладений публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Проте споживач не проводить оплату в належному обсязі за спожиту теплову енергію, в зв`язку з чим за період з 01.09.2020 по 31.07.2023 включно виникла заборгованість за надані послуги у сумі 22700,25 грн. На неодноразові попередження, що друкуються щомісячно у відповідному полі платіжної квитанції про необхідність погашення існуючої заборгованості, відповідачка не реагує. 24.07.2023 ухвалою суду №583/2675/23 за заявою відповідачки скасовано судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за спожиту теплову енергію. Тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 22700,25 грн, а також судові витрати в сумі 2684 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні вимог. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та пояснила, що дійсно є власником квартири, та користується послугами з надання централізованого опалення. Разом з тим, їй не доводився до відому зміст договору про надання послуг і не зрозуміло, чому позивач зазначає її як абонента, хоча не передбачене авансування коштів за надання послуг, квитанції позивачем надаються після надання послуг. Крім того, послуги надаються неналежної якості, однак будь-якого реагування з боку позивача не відбувається. Їй не зрозуміло, яким чином нарахований розмір заборгованості, а також вона не впевнена, що позивачем сума не буде змінена в подальшому. Суд проаналізував\~матеріали справи,\~вислухав пояснення\~відповідачки,\~дійшов такого висновку. Установлено, що відповідачці належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.08.2023 №342076071. 09.12.2016 між ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Особовий рахунок споживача [NUMBER] , адреса квартири [ADDRESS] . Судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2023 №583/2675/23 з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року включно в сумі 27751,92 грн, а також 268,40 грн судових витрат, що були сплачені стягувачем при подачі заяви. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2023 судовий наказ від 22.06.2023 №583/2675/23 скасовано, роз`яснено стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно зі ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 №1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч 1 ст. 6 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. За п. 5 ч. 3 ст.20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету\~міністрів України\~від 21.07.2005\~№630 (далі Правила №630), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 09.11.2017 №2189-VIIІ індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 09.11.2017 №2189-VIIІ договір про надання комунальної послуги укладається виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно ч. 5 ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 09.11.2017 №2189-VIIІ, відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 №1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Нормою ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 09.11.2017 №2189-VIIІ встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Установлено, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавало відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення. Розрахунки за спожиті комунальні послуги проводилися відповідно до тарифів встановлених рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради. Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між позивачем і відповідачкою, що є власницею квартири, склалися договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 162\~Житлового кодексу\~Української РСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 19, 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Пунктом 18 Правил №630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 20 Правил №630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , за період 01.09.2020 по 31.07.2023 включно становить 22700,25 грн. Належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, як і не доведено надання позивачем послуг неналежної якості. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Так з судового наказу від 22.06.2023 вбачається, що позивачем при подачі заяви про видачу судового наказу був сплачений судовий збір в сумі 268,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З урахуванням сплаченого судового збору при подачі заяви про видачу судового наказу, позивачем при подачі до суду даного позову був сплачений судовий збір в сумі 2415,60 грн. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved