Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У травні 2023 року позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 64 694,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2019 об 11 год. 41 хв. у м. Києві по просп. Петра Григоренка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №753/19773/20 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Оскільки автомобіль «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1685/17-Тз/К/01 від 07.11.2017, потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, звернувся 05.11.2019 до страховика із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Згідно рахунку-фактури №БА-0012188 від 07.11.2019, виготовленого ТОВ «Богдан Авто», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , складає 248 175,46 грн. Відповідно до страхових актів № 006.01813719-1 від 31.01.2020 та №006.01813719-2 від 04.11.2021 страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та про виплату страхового відшкодування за договором в загальному розмірі 164 694,60 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок страхувальника. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО004221379. Отже, оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , який є винуватцем ДТП, була застрахована, позивач направив заяву щодо виплати страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс». ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» в період з 02.06.2021 по 20.10.2022 здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у загальному розмірі 100 000,00 грн. Страхове відшкодування за договором позивачем було здійснено на суму 164 694,60 грн., з яких: 100 000,00 грн. - сума, що відшкодована ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» в межах ліміту з вирахуванням франшизи та значення коефіцієнта зносу; 64 694,60 грн. - решта, що підлягає відшкодуванню безпосередньо відповідачем. Таким чином, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача в порядку суброгації на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», а тому позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву, а позивачу -відповіді на відзив. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 07.11.2017 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1685/17-Тз/К/01, що підтверджується копією такого договору, наявного в матеріалах справи. Предметом вказаного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом п. 22.2.2. договору страховим ризиком визнаються, зокрема, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 01.11.2019 об 11 год. 41 хв. у м. Києві по просп. Петра Григоренка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №753/19773/20, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] встановлена судом та доказуванню не підлягає. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, внаслідок чого страхувальник зазнав матеріального збитку. 05.11.2023 потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою №006.01813719 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної [PERSON] як власнику автомобіля марки «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , останній звернувся до ТОВ «Богдан Авто» для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, про що складено рахунок-фактуру №БА-0012188 від 07.11.2019. Згідно з вказаним рахунком-фактурою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundaі Accent», д.н.з. [NUMBER] , складає 248 175,46 грн. Відповідно до страхових актів № 006.01813719-1 від 31.01.2020 та №006.01813719-2 від 04.11.2021 страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» були прийняті рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в загальному розмірі 164 694,60 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок страхувальника. Факт переказу потерпілому [PERSON] вказаної суми страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №5515262 від 31.01.2020 на суму 51 583,70 грн. та платіжним дорученням №64396519 від 05.11.2021 на суму 113 110,90 грн. Встановлено також, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ««Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО004221379. Отже, оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , який є винуватцем ДТП, була застрахована, позивач направив заяву щодо виплати страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс». Відповідно до п.3 ст. 30 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Таким чином, страховик несе відповідальність в межах ліміту з вирахуванням франшизи та значення коефіцієнте фізичного зносу. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» в період з 02.06.2021 по 20.10.2022 здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у загальному розмірі 100 000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позивача, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Таким чином, враховуючи те, що сума страхового відшкодування за договором в розмірі 164 694,60 грн. була сплачена позивачем на рахунок потерпілого [PERSON] , а ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» компенсовано позивачу суму збитків лише в розмірі 100 000,00 грн., наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача різниці суми страхового відшкодування, завданого в результаті ДТП, тобто 64 694,60 грн. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Із урахуванням встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, вони є обґрунтованими, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 64 694,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № 23972916 від 16.05.2023 позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved