Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго») звернулось до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що воно надавало послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачам, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42 758 грн 98 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп., а також 3 % річних в сумі 587 грн 82 коп., інфляційні збитки в сумі 2 001 грн 35 коп., тому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 31 січня 2023 року. 31 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03 березня 2023 року у зв`язку неявкою в судове засідання відповідачів. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42758 грн 98 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плату за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп., 3 % річних у сумі 587 грн 82 коп. та інфляційні збитки в сумі 2001 грн 35 коп. Стягнуто в дольовому порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн, тобто по 620 грн 25 коп. з кожного з них. 13 червня 2023 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник - адвокат Кузнєцов А.С., звернулись до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Заява мотивована тим, що про існування заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2023 року та справу № 591/6924/22 вони дізналися від адвоката Кузнецова А.С., коли звернулися до нього за правовою допомогою у зв`язку з блокуванням банківських карт. Зазначають, що всі повідомлення у справі їм надсилалися за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована і є комунальним майном, у яку всі відповідачі вселилися та мешкали. Так, [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS] , однак, тривалий час не проживають за цією адресою, оскільки їм чинять перешкоди у користуванні майном [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка там фактично проживає, хоча і не зареєстрована. [PERSON] фактично проживає з 2012 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] з 2008 року по теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відтак, вони не є споживачами послуг позивача, оскільки не споживають їх через перешкоди у користуванні майном за адресою [ADDRESS] та фактичним проживанням за іншою адресою (а.с. 74-76). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2023 року заяву представника [PERSON] , [PERSON] - адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2023 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов визнав та вважає, що позов має бути задоволено у повному обсязі. При цьому, зазначає, що він зі своїм батьком [PERSON] заявлені до них позовні вимоги визнають у повному обсязі, бо розуміють, що за надані комунальні послуги треба платити, що його батько за весь час проживання намагався робити. Але, у нього не завжди була постійна робота, у відповідні періоди проживання в даній квартирі виникала заборгованість по комунальним послугам, зокрема, як у даному випадку з ТОВ «Сумитеплоенерго». На скільки йому відомо, його батько [PERSON] досить тривалий час просить свою матір, а його бабусю [PERSON] та свого брата, а, відповідно, і його дядька [PERSON] , які не проживають разом з ними в квартирі, бо мають інші житлові приміщення, в яких проживають зі своїми сім`ями, приймати дольову участь у сплаті за надані комунальні послуги, адже ті розраховуються на всіх зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, або знятися з реєстрації, щоб він міг оформити субсидію на оплату комунальних послуг, але останні категорично проти і першого, і другого. Вказує, що його бабуся [PERSON] в селі в належному їй на праві власності будинку мешкає з громадянським чоловіком вже давно і багато років, ведуть підсобне господарство, а дядько [PERSON] проживає з дружиною та сином, які до війни проживали у належній їхній сім`ї в квартирі в м. Суми, а наразі в селі у матері дружини. Що стосується зазначеного в заяві та акті про те, що нібито його бабуся та дядько не проживають в квартирі, бо його батько та мати чинять їм якісь перешкоди у користуванні цією квартирою, то воно надумане (а.с. 127-128). У письмових поясненнях позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» звертає увагу на те, що [PERSON] визнає позовні вимоги в повному обсязі, а доводи в частині здійснення перешкод цим відповідачам у користуванні та проживанні спірною квартирою надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Також зазначає, що докази вчинення відповідачам таких перешкод не надано. Тим більше, ці доводи категорично не визнаються відповідачем [PERSON] , який пояснив, що ніхто таких перешкод їм не вчиняв, навпаки мало місце вчинення перешкод у користуванні спірною квартирою саме з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не звертались до відповідного органу для проведення реєстрації свого, як стверджується, постійного місця проживання з 2008 та 2012 року, що також свідчить про те, що вони є користувачами квартири за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані і відповідно споживачами послуг ТОВ «Сумитеплоенерго». Більше того, відповідачі всупереч вимог п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» про обов`язок інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, ніколи не зверталися до ТОВ «Сумитеплоенерго» з даними актами чи довідками, тобто про ці обставини позивач дізнався вперше в суді, отже нарахування за послуги здійснені згідно кількості зареєстрованих осіб в зазначений період є вірними. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Сумитеплоенерго» - Шаповал С.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Кузнєцов А.С. в задоволенні позову просили відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши думку представників сторін, відповідачів, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років. Згідно рішень Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року, № 317 від 18 червня 2013 року, № 322 від 18 червня 2019 року, № 161 від 31 березня 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (централізованого постачання гарячої води) (а.с. 12, 13, 14, 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 623 від 12 жовтня 2021 року встановлено ТОВ «Сумитеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з додатками 1-6 до даного рішення (а.с. 16). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 738 від 13 грудня 2021 року внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 жовтня 2021 року № 623 Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» (зі змінами), а саме: пункт 1 після слів «її виробництво, транспортування та постачання на», пункт 2 після слів «центральних теплових пунктів на» та пункт 3 після слів «постачання гарячої води на» доповнено словами «економічно обґрунтованому» (а.с. 17). Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року та № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» та розмір внесків за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/21112022-30121899 у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Власником особового рахунку № [NUMBER] за даною адресою є [PERSON] (а.с. 5). Відповідачі користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим заборгованість відповідачів перед позивачем за період 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року складає 43676 грн 96 коп., яка складається із: заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42758 грн 98 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року (а.с. 6-9). Також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам за період з 21 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року нараховано 3% річних в сумі 587 грн 82 коп. та інфляційні збитки в сумі 2001 грн 35 коп. (а.с. 10-11). Відповідно до частини 1 статті 68 ЖК України Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За положеннями статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно пункту 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Разом з тим, згідно приписів статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 07 червня 2018 року № 2454-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (які втратили чинність на підставі постанови КМ № 85 від 02.02.2022, але були чинними на момент виникнення спарних правовідносин), розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Як передбачено п. 37 нині діючої редакції Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань у них виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Відповідачі, зокрема і [PERSON] та [PERSON] , суму боргу з спірний період не спростували, власного розрахунку боргу не надали, як і не довели, що відповідні послуги ними не споживались чи були неналежної якості. Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Відповідні акти-претензії сторонами не складались. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Згідно з п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору. Проте, в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали той факт, що вони не зверталися до позивача з відповідною письмовою заявою та підтверджуючими документами про те, що вони не проживали у квартирі у спірний період. З огляду на викладене, доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що вони хоча і зареєстровані за адресою надання комунальних, проте не проживають у квартирі є безпідставними та недоведеними. Не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості із відповідачів і те, що вони не проживають у зазначеній квартирі, що підтверджується наданим ними довідками виконавчого комітету Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про те, що [PERSON] проживає з 2008 року та по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] проживає з 2012 року та по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] та [PERSON] не втратили права користування цим житловим приміщенням, доказів на підтвердження того, що їм вчиняються перешкоди у проживанні в цій квартирі суду надано не було. Крім того, відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відтак, за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 за відповідачами, як солідарними боржниками, зберігається обов`язок сплатити позивачу заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42758 грн 98 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плату за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп., 3 % річних у сумі 587 грн 82 коп. та інфляційні збитки в сумі 2001 грн 35 коп. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн, тобто по 620 грн 25 коп. з кожного з них (2481 грн / 4), оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено.

Outcome: approved