Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову зазначила, що 30 липня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського району Дніпропетровської області між ними був зареєстрований шлюб, актовий запис № 46. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, останні кілька років через розбіжності у поглядах на життя, відносини між ними стали поганими, що призвело до припинення спілкування між ними як подружжям, шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися без перспектив відновлення. Між ними виникають сварки з надуманих відповідачем причин, які відбуваються у присутності дитини. На ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвилась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких обставин позивачка вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням справи до судового розгляду з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечував. Додатково пояснив, що примирення між ними неможливе. Суд, заслухавши учасників, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні у матеріалах справи письмові докази, встановив наступне. На підставі ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 46. Відповідно до свідоцтва про народження сторони від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved