Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з позовом до [PERSON] , в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 23.08.2014 р. Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №563. В обґрунтування вимог позовної заяви фактично зазначає, що 23.08.2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає з відповідачкою. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо протягом останніх півтора роки, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим, з чив відповідачка повністю згодна, про що надала йому відповідну заяву від 24.08.2023 р. засвідчену нотаріально та зареєстровану в реєстрі за №905. З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3\~статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4\~ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 23 серпня 2014 року був зареєстрований шлюб Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №563, під час реєстрації якого позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). Спору про поділ майна заявлено не було. Відповідачем [PERSON] визнаються позовні вимоги про розірвання шлюбу, про що подано окрему заяву про визнання позову, яка була нотаріально посвідчена 24.08.2023 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області. Відповідно заяви, [PERSON] зазначено, що вона проти розірвання шлюбу не заперечує, просить шлюб розірвати без застосування заходів з примирення подружжя, справу просить розглядати без її участі. В результаті розірвання шлюбу за нею просить залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 110, ч. 2\~ст. 104, ч. 3\~ст. 105 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи встановлені у справі обставини, визнання відповідачем вимог позову про розірвання шлюбу, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами на розірвання якого наполягають сторони, у зв`язку з чим суд приходить до висновку що вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У зв`язку з тим, що в позові позивачем зазначено, що судові витрати просить залишити за ним, суд не вирішує питання судового збору у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved