Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

21.08.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5122081700:01:001:1116, 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2315 га, яка розташована у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5122081700:02:001:0026 та 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , за життя спадкодавець залишив заповіт від 02.03.2018 року на ім`я позивача, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса від 03.08.2023 року, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] її батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. 23.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2315 га, яка розташована у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5122081700:02:001:00260 за кожною. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , за життя спадкодавець залишив заповіт від 02.03.2018 року на ім`я позивача, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спірна земельна ділянка належала спадкодавцю, однак житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частки співвласників виділені та є рівними, тому земельна ділянка виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинна відповідати частці кожного власника житлового будинку. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими первісні позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити зустрічний позов. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2023 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження із первісним позовом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 46 від 11.02.2009 року, виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено відповіддю на запит № 640 від 18.09.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ»; - земельна ділянка площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 481570, виданого 15.02.2001 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОД № 10-05-1387, кадастровий номер - 5122081700:01:001:1116, що також підтверджено відповіддю на запит № 2544/340-23 від 19.09.2023 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,2315 га, яка розташована у [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5122081700:02:001:0026, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 315773, виданого 20.10.2009 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100111, що також підтверджено відповіддю на запит № 2544/340-23 від 19.09.2023 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 02.03.2018 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Найденською С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] заповів все його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73923375 від 13.09.2023 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, заповіт [PERSON] від 02.03.2018 року, зареєстрований за № 17 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.09.1980 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 546 від 29.05.2023 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою. Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 03.08.2023 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частки співвласників виділені та є рівними, тому земельна ділянка виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинна відповідати частці кожного власника житлового будинку. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.01.2010 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до частини першої\~статті 86 ЗК України\~земельна\~ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно\~статті 87 ЗК України\~право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а)при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б)при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в)при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved