Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 24 січня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] . У жовтня 2022 року шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично були припиненні. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 липня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. З квітня 2023 року [PERSON] проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком - [PERSON] . Діти проживають разом з нею. Відповідач з часу роздільного проживання не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, при цьому, не дає згоди, щоб їх спільні діти проживали з матір`ю у її новій сім`ї. Позивач має постійний дохід і місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місце проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей, слідкує за станом їх здоров`я, виховує та піклується про них та може їх повноцінно забезпечити. Відповідач, в свою чергу, за місцем проживання характеризується негативно та зовсім не займається дітьми. Тому [PERSON] просить визначити місце проживання дітей разом з нею за місцем її проживання. Представник позивача [PERSON] адвокат Шевчук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. При цьому адвокат Шевчук В.М. заявив, що протягом 5 днів з дня ухвалення рішення позивачем будуть подані до суду відповідні докази щодо понесення витратна на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Діденко Н.П. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Бокіймівської сільської ради у судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллінецького районного суду від 11 липня 2023 року було розірвано (а.с.7). Від шлюбу вони мають спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які наразі проживають з матір`ю. [PERSON] наразі проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у будинку, який належить на праві власності останньому. Вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.4), довідкою виконкому Бокіймівської сільської ради Дубенського району Рівненської області за №65/07-11 від 14 червня 2023 року (а.с.5). У будинку за вказаною адресою створені всі умови для проживання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним в.о. начальника служби у справах дітей Бокійміської сільської ради (а.с.6). Відповідно до ч.1ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судом встановлено, що діти наразі проживають з матір`ю та сторони під час розгляду справи судом дійшли добровільної згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом з нею. З огляду на викладене, а також те, що відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved