Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість у сумі 20\~515 грн. 57 коп., з яких сума основного боргу - 5\~400 грн. 00 коп., відсотки за зберігання замовлення - 12\~183,00 грн., пеня - 232 грн. 57 коп., штраф 2700,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір №92/20 на виконання робіт. На виконання умов договору між сторонами було укладено додаток до договору Замовлення 92/20 від 25.06.2020 року. Зазначені обставини доказується договором №92/20 на виконання робіт від 25.06.2020 року та додатком №1 та №2 (кошторис та замовлення) до договору №92/20 на виконання робіт від 25.06.2020 року. Загальна ціна договору визначається сумую вартості робіт по всіх Замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат Підрядника та плату за виконану роботу відповідного Замовлення. Зміна замовлення вартості за договором призводить до зміни вартості робіт, яка розраховується підрядником і узгоджується сторонами в специфікації. У відповідність до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей пам`ятника з бетон-граніт 120*60*5, тумба, квітник, виготовлення деталей пам`ятника з граніту 60*40*5, квітни та тумба, бетонних хрест та оремо ще квітник та тумбу на загальну суму 11\~000,00 грн. На виконання умов договору відповідачем сплачено: 1500,00 грн. 26.06.2020 року, 2000,00 грн. 30.06.2020 року та 3500,00 грн. 01.07.2020 року, 700 грн. 07.07.2020 року. На виконання вимог п. 6.1. договору підрядник по готовності робіт повідомляє замовника про таку готовність і повідомляє про дату та час прийому-передачі робіт. Отримавши таке повідомлення Замовник зобов`язаний сплатити повну вартість робіт та матеріалів підряднику забезпечити явку уповноваженого представника (п. 6.2. договору). Проте, такій обов`язок по оплаті вартості робіт залишилась у сумі 3\~000,00 грн. відповідачка не виконана. У день укладання договору 25.06.2020 року між сторонами було погоджено і прейскурант (послуги, додаткові роботи, не включені до кошторису). 25.06.2020 року відповідачка вирішили збільшити об`єм художніх робіт та замовити доставку замовлення, через що між відповідачем та позивачем було укладено додаткову угоду до договору №92/20 від 25.06.2020 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи не включені в первинній кошторис замовлення, а саме: транспортні послуги з доставки замовлення 3 по 1600 грн., збільшення літер та цифр портрету на гранітному пам`ятнику 2100,00 грн. загальною власністю 6900,00 грн., що підтверджується додатковою угодою до договору №92/20 від 25.06.2020 року. 02.12.2020 року відповідачем за актом прийому передачі робіт було прийнято замовлення. Проте, свій обов`язок по оплаті додаткових художніх робіт у сумі 2\~100,00 грн. відповідачка не виконала. Між відповідачем та позивачем 25.06.2020 року окрім іншого, було укладено Угоду-ознайомлення про зберігання матеріалів, виробі, конструкції. Після прийняття замовлення актом прийому-передачі робіт від 02.03.221 року відповідачка замовлення не забрала. 02.12.2020 року позивачка нагадала відповідачу про передачу готового замовлення на зберігання яку у разі якщо вона не забере таке замовлення. Таким чином, відповідачка свій обов`язок по оплаті вартості робіт що залишились у сумі 3\~300,00 грн. та погоджені додаткові роботи у сумі 2100,00 грн. не здійснила по сьогодні, внаслідок чого станом на 09.04.2010 року за відповідачем [PERSON] нараховується заборгованість в розмірі 5\~400,00 грн. За таки умов, позивачка отримала право вимагати відшкодування завданих збитків від відповідача, включаючи додаткові витрати, сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням суми таких робіт, які не зміг провести підрядник. Таким чином, відповідачка на виконання умов договору повинна заплатити позивачці 232,57 грн. пені та штраф 2700,00 грн. Не погодившись з позовними вимогами, відповідачкою було подано відзив на позовну заяву. Відповідачка вказує, що при складанні договору від 25.06.2020 року вона замовила виготовити конкретні вироби з бету і граніту на загальну суму 11\~000,00 грн., що було погоджено та підписано нею і позивачем. 02.12.2020 року по місцю знаходження офісу [PERSON] вона підписала Акт-приймання передач виробів, але виготовлену продукцію позивачки не віддала, а потребувала доплатити ще 2100,00 грн. за збільшення букв надпису на пам`ятниках. Проте, вона не замовляла додаткових послуг з доставки і встановлення виробів, збільшення форм букв. Тому додаткову суму в 2100,00 грн. вона відмовилась платити тим більше, що основну суму і прописану в замовленні 11000,00 грн. вона позивачу виплатила. Позивачка не віддала їй виготовлений заказ, повністю нею оплачений і вимагає гроші ще й за зберігання. Таким чином, вважає позовні вимоги безпідставними і в задоволенні позову прошу відмовити в повному обсязі. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Договір №92/20 на виконання робіт від 25.06.2020 року та Додаткова угода до договору №92/20 від 25.06.2020 року не визнанні судом недійсними, то сторони зобов`язанні виконувати свої обов`язки створені цим договором. Вказує, що факт, що відповідач окремо приймав художні роботи від робіт за замовлення підтверджує наявність волі відповідача при укладанні додаткової угоди на збільшення замовлення та стверджує про явний умисел щодо введення суду в оману стосовно фактичних обставин по справі. На думку представника, позивач правомірно не передає відповідачу результати роботи за договором до сплати нею повної їх вартості. Таким чином, позивачка має право вимагати від відповідачки відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати понесені позивачем для зберігання готового замовлення відповідача. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі, по наступним підставам. Судом встановлено, що 25 червня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір №92/20 на виконання робіт (а.с. 12-13). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частинами 1, 3 статті 837 ЦК України передбачено, що договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору на умовах, передбачених цим договором, підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи, які зазначені у Замовленні та Кошторисі (далі - Конструкції), які є невід`ємними частинами цього договору, якщо це обумовлено сторонами, транспортування і установку Конструкції за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Роботи кожного разу оговорюються сторонами у Замовленні та Кошторисі, які є невід`ємними частинами цього договору. Замовлення містить вартість робіт та матеріалів, строк виконання робіт, відомості про додаткові роботи, зокрема, про доставку та монтаж Конструкції на території замовника, адресу такої території, строк гарантії, застереження. Кошторис містить повну інформацію про матеріали, які будуть використані підрядником, їх характеристики, асортимент відповідно номенклатури, довідників виробника підрядника. Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами було погоджено додатки до вищезазначеного договору, а саме: замовлення з виготовлення деталей пам`ятника з бетон-граніт 120*60*5, тумба, квітник, виготовлення деталей пам`ятника з граніту 60*40*5, квітни та тумба, бетонних хрест та оремо ще квітник та тумбу на загальну суму 11 000,00 грн. (а.с.14) кошторис до замовлення №92/20 та узгоджено прейскурант (а.с. 14-15). Згідно із п. п. 2.22.5 вищезазначеного договору вартість робіт та матеріалів встановлюється сторонами за кожним завданням окремо в Замовленні. Загальна ціна договору визначається сумою вартості робіт по всіх Замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат підрядника та плату за виконану роботу відповідного Замовлення. Зміна Замовлення визначеного договором призводить до зміни вартості робіт, яка розраховується підрядником і узгоджується сторонами в специфікації. Також судом встановлено, що відповідно до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей пам`ятників на загальну суму 11\~000,00 грн. (а.с.14), що не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточняються ціною підрядних робіт. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Пунктами 5.1. вищевказаного договору передбачено, що оплата вартості робіт за кожним завданням проводиться окремо двома платежами: 70 % вартості робіт та матеріалів оплачується замовником виконавцю з моменту узгодження Замовлення та Кошторису. Вартість робіт та матеріалів, що залишилась оплачується замовником підряднику від моменту повідомлення про готовність роботи, але не пізніше дати отримання результатів робіт. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] сплачено: 1\~500,00 грн. 26.06.2020 року, 2000,00 грн. 30.06.2020 року та 3500,00 грн. 01.07.2020 року, 700 грн. 07.07.2020 року - та не сплачений залишок у розмірі 3 300 грн., про що також не заперечувала відповідачка у відзиві на позовну заяву. Крім того, судом встановлено, що 25.06.2020 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №92/20 від 25.06.2020 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи, не включені в первинний кошторис замовлення на загальну суму 2\~100,00 грн. (а.с.16). Згідно із п. 7.2. договору право власності на роботи переходить від підрядника до замовника після повної оплати робіт та підписання акту прийому-передачі робіт. Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2020 року відповідачем за актом прийому-передачі робіт було прийнято замовлення на загальну суму 13\~100,00 грн. (а.с. 17). Таким чином, у матеріалах справи міститься достатній обсяг доказів, надаючи яким оцінку в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо їх належності, допустимості, достовірності, а у своєму взаємозв`язку достатності, щоб стверджувати про те, що у правовідносинах, які виникли між сторонами відповідно до вимог цивільного законодавства, позивачка виконала взяте на себе зобов`язання щодо виконання певної роботи. Разом із тим, судом встановлено, що відповідачка замовлення не забрала та з 05.12.2020 року замовлення перебуває на зберіганні у замовника, оскільки відповідачка цього факту не було спростовано. Також відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на спростування укладення додаткової угоди до договору №92/20 від 25.06.2020 року, та не доведено, що вона не підписувала вказаний документ, не спростовано визначений розмір вартості робіт. Також, у судовому зсіданні був допитаний свідок [PERSON] , яка є продавцем у ФОП [PERSON] та пояснила, що відповідачкою було особисто у її присутності підписано документи, та обумовлено всі умови робіт. На той час відповідачка у повному обсязі не сплатила кошти та не забрала замовлення, яке знаходиться на зберіганні у магазині. Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року за клопотанням представника відповідачки [PERSON] призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Так, згідно висновку експерта №6233-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 20.03.2023 року, вбачається, що підпис від імені [PERSON] в Додатковій угоді від 25.06.2020 року до Договору №92/20 від 25.06.2020 року в графі «Замовник» - виконаний саме [PERSON] (а.с.199-205). Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб спростовували позовні вимоги, заявлені позивачем. Пунктом 7.4. договору визначено, що якщо замовник не прийняв роботи, або не забрав результат прийнятих робот у підрядника, підрядник здійснює зберігання результату таких робіт протягом місяця із вартістю зберігання еквівалентному 3% вартості робіт та матеріалів, по завершенню місячного терміну Підрядник має право розпорядитись результатом робіт на власний розсуд. Судом встановлено, що зобов`язання зі сплати грошових коштів за укладеною між сторонами додатковою угодою до договору вже настав, а тому в силу п. 11.3 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року за неналежне виконання стороною зобов`язань за цим договором, сторона, яка допустила неналежне виконання виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми порушеного зобов`язання. Крім того, зважаючи на те, що таке зобов`язання замовника зі сплати грошових коштів перед підрядником виникло ще 02.12.2023 року, а тому в силу п. 11.4 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року на замовника покладено зобов`язання, крім пені, також сплатити штраф в розмірі 50% неналежним чином виконаного зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума основного боргу складає 5400,00 грн., також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість зберігання готового замовлення у розмірі 12183,00 грн., пеня у розмірі 232,57 грн., та штраф у розмірі 2700,00 грн. У свою чергу відповідач у відзиві зазначила свою позицію щодо предмету позову, однак доказів на спростування наданих позивачем доказів не долучила, лише надала відзив на позовну заяву. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачем порушено умови договору 92/20 від 25.06.2020 року, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідачки перед позивачкою становить 20\~515,57 грн. та підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір у сумі 908 грн., який був сплачений позивачкою при поданні позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved