Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.08.1992 р. Червоноармійським районним відділом ЗАГС Рівненської області, актовий запис № 68. В обґрунтування позову зазначає, що з 29.08.1992 р. перебуває у зареєстрованому шлюбу із відповідачем. Бажає розірвати шлюб, оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально. Наголошує, що примирення між сторонами не можливе. Відповідач не бажає розірвати шлюб через відділ реєстрації актів цивільного стану, а тому позивач змешений звернутись до суду. Ухвалою Радивилівського районного суду від 11.09.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені в належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик до суду. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву та відкладення розгляду справи не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне. 29.08.1992 р. між сторонами зареєстровано шлюб Червоноармійським районним відділом ЗАГС Рівненської області, актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.08.1992 р. (а.с. 3). За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.ст.104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, сторони не бажають примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved