Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

15.08.2023 позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживала у будинку її батьків на [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу вона вдруге вийшла заміж 19.09.2020. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з чоловіком та двома дітьми проживають на [ADDRESS] . Дана квартира належить чоловіку [PERSON] на праві власності. Влітку 2023 року двічі зверталась до Відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради для реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою їх фактичного проживання. Однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька малолітньої дитини. Доповнила, що спору з відповідачем щодо місця проживання дитини разом з матір`ю ніколи не було, так як відповідач участі у вихованні дитини не приймає, проте, беручи до уваги, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надати дозвіл на зняття сина з реєстрації, позивач змушена звернутись з позовом до суду. 15.08.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь №185291 щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 16.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, які позивачем усунуто 17.08.2023. Ухвалою судді від 18.08.2023 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 14.09.2023. 14.09.2023 судове засідання відкладено на 28.09.2023, оскільки поштова кореспонденція, яка скеровувалась відповідачу, була повернута за закінченням терміну зберігання. 28.09.2023 позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять задоволити їх в повному обсязі, надавши дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] . Просять стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрати правову допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідач в підготовчому судовому засіданні, позов у частині надання згоди на реєстрацію дитини визнав, зазначивши, що не міг дати письмову згоду на зміну місця реєстрації дитини, оскільки проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Вказав, що пояснював позивачці про ці обставини, проте остання вимагала від нього, щоб він прибув у визначений саме нею час, Він є військовослужбовцем, а тому, коли перебував у м. Дрогобичі пропонував позивачці інший час, коли він міг з`явитись до ЦНАПУ для надання такої згоди, однак позивачку це не влаштовувало. Не погоджується з позовом в частині стягнення з нього судових витрат за надання правових послуг, оскільки вважає, що саме позивачка, яка прийняла рішення звертатись з позовом, повинна нести такі витрати. Крім цього, зазначив, що позивачка вправі була скористатись безоплатною правовою допомогою, однак на свій власний розсуд звернулась до приватного адвоката. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо винесення рішення цілком покладається на думку суду. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2019 року у справі №442/7883/19. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.01.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з даних будинкової книги про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. 19.09.2020 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.09.2020 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та, як втсанволено в судовому засіданні, виявила намір зареєструвати дитину [PERSON] за місцем проживання новоствореної сім`ї на [ADDRESS] . Згідно заяви про зняття із зареєстрованого місця проживання [PERSON] від 17.08.2023, заявниці було відмовлено у зв`язку з тим, що подання заяви здійснюється одним з батьків за згодою іншого з батьків або законних представників. Відповідач в судовому засіданні ствердив, що не заперечував і не заперечує з приводу реєстрації їхнього з позивачкою сина за місцем її фактичного проживання, а тому не заперечує позов у цій частині. Наслідки визнання позову йому роз`яснені і зрозумілі. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування понесених витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з тим ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачку під час розгляду справи в суді представляла адвокат Ловінська С.С. на підставі договору про надання правових послуг адвоката № 27/23 від 14.08.2023. На виконання п. 2.1 даного договору, сторони підписали Додаток №1, який є невід`ємною частиною основного договору. Сторонами підписано акти виконаних робіт 14.08.2023 року, згідно якого вартість наданих послуг складає 3000 грн. та акт виконаних робіт 28.09.2023 року, згідно якого вартість наданих послуг складає 3000 грн. Відповідно акту виконаних робіт від 14.08.2023 року представником позивачки надано наступні юридичні послуги: за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту, збір доказів у справі, та підготовку позовної заяви у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини на суму 3000 грн. (з розрахунку 1 год роботи = 1500 грн., виконано робіт в годинах 2 години). Відповідно акту виконаних робіт від 28.09.2023 року представником позивачки надано наступні юридичні послуги: за участь адвоката у судовому засіданні оплачується час, необхідний Адвокатові на підготовку до судового засідання, підготовку необхідних документів для подання у судовому засіданні та особисту участь Адвоката у судовому засіданні, незалежно від кількості реально затраченого Адвокатом часу та кількості підготовлених ним документів з розрахунку 1,0 години роботи адвоката: 14.09.2023 та 28.09.2023(з розрахунку 1 год роботи = 1500 грн., виконано робіт в годинах 2 години). Позовні вимоги позивача щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини задоволено в повному обсязі, проте суд бере до уваги предмет позову, незначну складність справи, час витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, а також те, що перше підготовче засідання було відкладено, в наступному відповідач позов визнав, та пояснив, що не мав можливості надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (довідка від 20.09.2023 №1874, посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] ), враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН20 від 15.08.2023 позивачкою за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Отже, в силу ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету необхідно повернути позивачці 536 гривень 80 копійок судового збору, що дорівнює 50% сплаченого нею судового збору.

Outcome: dismissed