Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, що було укладено між ним та [PERSON] , 22.02.2016 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палац одружень № 2 Комітету в справах РАГС Уряду Санкт - Петербурга, актовий запис № 414. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що із відповідачем укладено шлюб 22.01.1016 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палац одружень № 2 Комітету в справах РАГС Уряду Санкт - Петербурга, про що складений відповідний актовий запис № 414. Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. Причиною для розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери, тому позивач вважав, що збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.09.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась своєчасно і належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.02.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палац одружень № 2 Комітету в справах РАГС Уряду Санкт - Петербурга, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 22.02.2016 року, про що складений відповідний актовий запис № 414. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved