Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що його батькові [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, що по [ADDRESS] , та після смерті якого, мати позивача [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ) фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у вищевказаному житловому будинку. За життя мати позивача [PERSON] склала заповіт, яким що все належне їй майно заповіла позивачу. Після смерті останньої позивач [PERSON] звернувся до Козівської державної нотаріальної контори з приводу успадкування житлового будинку, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Стверджує, що він являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] . Відтак, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2023 визначено головуючого суддю Рєпіна К. К. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Рєпін К. К. 21 вересня 2023 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Прийдун В. М. у судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав, які наведені у ній, та просив задовольнити. Представник Козівської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить розгляд справи здійснювати без його участі, при прийнятті судом рішення покладається на думку суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно інформаційних довідок від 1.05.2023 № 203 та від 3.12.2013 № 112, виданими Комунальним підприємством «Козівське бюро технічної інвентаризації» Козівської селищної ради, житловий будинок зі спорудами за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на праві власності на підставі рішення виконкому Козівської районної ради депутатів трудящих від 21 березня 1960 року. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] 17 січня 1957 року уклав шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2013 року. Як видно з будинкової книги [PERSON] була зареєстрована в житлову будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на 13 грудня 1992 року та знята з реєстрації 18 травня 2017 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , прізвище чоловіка після укладення шлюбу « [PERSON] ». Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 9.03.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18 травня 2017 року. Із змісту заповіту [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук В. Б. 25 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 110, вбачається, що [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] . 25.05.2023 державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І. М. видав постанову, згідно з якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як видно з матеріалів спадкових справ заведених після смерті батьків позивача - [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців окрім позивача немає. Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. ст. 12, 89\~ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає\~ст. 392 ЦК України\~може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, з огляду на те, що він немає правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Водночас, у зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачами заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved