Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач в особі Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.09.2018 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту в сумі 43033.10 грн., яка складається з наступного: 35028.66 грн. - заборгованість за кредитом; 8004.44 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавала. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 28.09.2018, відповідачка отримала кредит у виді встановлено ліміту на платіжну картку. Вказана заява підписана відповідачкою Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 14.01.2020, договір містить істотні умови кредитування, зокрема строк наданого кредиту, розмір кредиту, процентну ставку, тощо. Тобто відповідачка обізнана стосовно умов кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 07.07.2023 становить 43033.10 грн., яка складається з наступного: 35028.66 грн. - заборгованість за кредитом; 8004.44 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (нараховані після підписання паспорту споживчого кредиту). З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачка систематично користувалася наданими їй кредитними коштами, шляхом сплати карткою товарів та послуг, погашення кредиту, тощо. Також з довідки про зміну умов кредитування встановлено, що позивачці неодноразово змінювався кредитний ліміт та відповідно до довідки їй надавалася кредитна картка з терміном дії до 12/23, дата відкриття 14.01.2020. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе грошових зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом та процентів підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України). На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом в розмірі 43033,10 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду і підтверджена відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved