Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Прокурор в інтересах Позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на користь Позивача завданої кримінальним правопорушенням шкоди у розмірі 12066,39, а саме - витрат Третьої особи на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обгрунутвання позовних вимог Прокурор вказує, що Старосамбірський районний суд Львівської області ухвалою від 28.07.2022 року (набрала законної сили 05.08.2022 року), звільнив Відповідача від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України на підставі статті 46 Кримінального кодексу України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, у зв`язку з чим, кримінальне провадження закрито на підставі частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 червня 2022 року приблизно о 23 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Ortavia» синього кольору з номерними знаками [NUMBER] та рухаючись по автодорозі Стрілки-Новий Кропивник в напрямку м. Борислав Львівської області в межах населеного пункту с. Топільниця Самбірського району Львівської області допустив порушення Правил дорожнього руху України, не справився з керуванням, вчинив наїзд на нерухому перешкоду бетонний відбійник в межах автомобільного моста, який відділяє пішохідну зону від проїжджої частини дороги, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а пасажир автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України [PERSON] отримав середнього ступеня тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги». Як вбачається з листа комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 11.07.2022 року №80 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» з 13.06.2022 року по 23.06.2022 року. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні за період з 13.06.2022 року по 23.06.2022 року становить 12066,39 грн. Факт лікування потерпілого та витрат на його лікування підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 04 липня 2022 року. Відсутність відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат, що здійснені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Відповідно до статуту КНП "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" підприємство є самостійною юридичною особою, що підпорядковується Львівській міській раді. Майно підприємства є власністю Львівської територіальної громади, від імені якого діє Львівська міска рада. Засновником підприємства є Львівська міска рада, яка затверджує місцевий бюджет та здійнює фінансування даного закладу охорони здоров`я, зокрема затверджує видатки на охорону здоров`я. Разом з цим, КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» не здійснює захисту інтересів держави, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину до [PERSON] у сумі 12066,39 гривень до суду не пред`явлений та відповідні витрати на користь КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» не відшкодовані. Як встановлено Самбірською окружною прокуратурою Львівської області, ні в ході досудового розслідування, судового провадження у Старосамбірському районному суді, ні після винесення судом 28.07.2022 року ухвали у справі, комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» та Львівською міською радою, не вжито заходів, в тому числі представницького характеру, щодо відшкодування витрат, здійснених на лікування потерпілого, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Львівська міська рада є отримувачем коштів, що відшкодовуються лікувальному закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, тобто саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому прокурор звертається з позовом саме в інтересах міської ради, оскільки порушені безпосередньо інтереси Львівської об`єднаної територіальної громади. На запит Самбірської окружної прокуратури від 02.05.2023 року № 14.56/04-22-1657вих-23 Львівська міська рада листом від 11.05.2023 року №2901-вих-56742 повідомила, що Львівська міська рада не зверталась до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі міському бюджету, оскільки їй не було відомо про факт заподіяння шкоди. Вказані вище обставини свідчать про існування факту порушення інтересів держави, зокрема не здійснення їх захисту Львівською міською радою чи Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», до компетенції яких віднесені відповідні повноваження та, відповідно, є підставою для звернення прокурора в суд для захисту інтересів держави. Прокурор просить суд стягнути з Відповідача на користь держави в особі Позивача, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а саме - кошти в сумі 12066,39 гривень, які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідач у відзиві позову заперечив. В обгрунтування заперечень вказує, що Прокурор не надав жодних доказів того, що Львівська міська рада як орган місцевого самоврядування, неналежно здійснювала захист своїх інтересів у цьому випадку. Відсутність повернення до державного бюджету коштів на відшкодування завданого кримінальним правопорушенням у сумі 12066,39 грн., котрі були потрачені Третьою особою на лікування [PERSON] , має місце не з вини Позивача, а з вини Третьої особи. Кримінальне провадження № 12022141320000285 від 13.06.2022 року відкрите відносно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, було закрите у зв`язку із примиренням сторін. Відповідачем [PERSON] було у добровільному порядку відшкодовано Потерпілому [PERSON] завдану шкоду. Жодних цивільних позовів у кримінальному провадженні № 12022141320000285 щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого, прокуратурою не заявлялось. У відповідь Львівської міської ради № 2901-вих-56742 від 11.05.2023 року, зазначається про те, що Львівська міська рада не володіє інформацією щодо відшкодування (оплати) витрат понесених комунальним закладом некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на лікування [PERSON] , оскільки як така не є розпорядником бюджету Третьої особи. ЛМР не формує, та не визначає бюджет Третьої особи. Відтак, Львівська міська рада є неналежним позивачем у справі № 455/1261/23. Тобто неналежними сторонами є ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Відповідач просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі та закрити провадження у справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , 16.08.2023 року на електронну адресу суду надіслала клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022 року, яка набрала законної сили 05.08.2022 року, клопотання потерпілого [PERSON] задоволено та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження відносно [PERSON] у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що [PERSON] , 12.06.2022 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем, марки «Skoda Octavia», синього кольору з номерними знаками [NUMBER] , та рухаючись по автодорозі місцевого значення «Стрілки - Новий Кропивник» в напрямку м. Борислав, а саме проїжджаючи ділянку вказаної автодороги в межах населеного пункту - села Топільниця Самбірського району Львівської області по вул. Галицькій, поблизу будинку №5, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» №1306 від 10.10.2001 року (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, шо характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями і загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 в частині визначення термінів «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини, а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів і узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; «дорожня обстановка» - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; «безпечний інтервал» - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт в межах смуги руху транспортного засобу, або об`єкт що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, «залишення місця дорожньо-транспортної пригоди» - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника або розшуку транспортного засобу; Розділу 12 п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); п. 12.2 (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги); п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); Розділу 12 (додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно) п. 12.10-1 обмеження дозволеної швидкості руху вводяться тимчасово виключно: п.п. а) у місцях виконання дорожніх робіт Правил, які виразилися в тому, шо він будучи особою, яка керує транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін і грубо порушуючи правила дорожнього руху, знаючи про місце розташування ям та вибоїн у дорожньому полотні на вказаній ділянці автодороги. не приймаючи до уваги вимоги попереджувального дорожнього знаку М» 1.12 Розділу 33 Правил («вибоїна»), розташованого на вказаній ділянці автодороги, встановлення якого згідно п. 12.10-1 п.п. а) обмежує встановлену швидкість руху у місцях виконання дорожніх робіт, та маючи об`єктивну можливість своєчасно зменшити швидкість руху, керованого ним транспортного засобу, під час проїзду ділянки автодороги, на якій розташовані ями та вибоїни в дорожньому полотні, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд даного транспортного засобу у яму, розташовану по середині проїзної частини автодороги, після чого не справившись із керуванням транспортним засобом, без причин технічного характеру, вчинив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді лівостороннього в напрямку його руху бетонного відбійника, який в межах автомобільного моста відділяє пішохідну зону мосту від проїзної частини автодороги, внаслідок чого керований ним транспортний засіб зазнав значних механічних пошкоджень, а його пасажир - [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Згідно довідки вартості лікування №29 від 04.07.2022 року [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії з 13.06.2022 року по 23.06.2022 року. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні становить 12066,39 гривень. Відповідно до статті 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 статті 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із статтею 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно з частиною 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором, а згідно ч.7 цієї статті, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладені положення законодавства та встановлені обставини того, що витрати на лікування потерпілого [PERSON] від вчиненого Відповідачем кримінального правопорушення становлять 12066,39 грн та Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, позов Прокурора підлягає задоволенню. В той же час суд не може погодитись із вищенаведеною правовою позицією Відповідача у цій справі, з огляду на наступне. Так, прокурор, звертаючись до суду з позовом у цій справі відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Як зазначив прокурор, спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити відповідні кошти. У цих правовідносинах інтереси держави та позивача, який представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, повністю збігаються. Крім того, прокурор, обґрунтовуючи підстави для представництва в суді інтересів держави, зазначив, що впродовж тривалого часу ні комунальним закладом охорони здоров`я, ні органом місцевого самоврядування з моменту завершення лікування потерпілого не вживались заходи щодо стягнення в установленому порядку вказаних витрат, порушуються інтереси держави внаслідок ненадходження таких коштів до міського бюджету, що є підставою для представництва прокурором цих інтересів у суді. У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 56). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18). Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Системне тлумачення частини четвертої статті 56 ЦПК Україний абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. У цій\~справі підставою\~для представництва\~інтересів держави\~прокурор зазначив\~нездійснення Львівською\~міською радою\~Львівської області\~та КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а саме не звернення до суду з вимогами про відшкодування державі витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення (злочину). Суд бере до уваги, що прокурор обґрунтовував порушення інтересів держави у суді, визначив орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та вказав, у чому полягає бездіяльність зазначеного органу щодо захисту законних інтересів держави, а саме, що орган місцевого самоврядування - Львівська міська рада Львівської області, всупереч покладених на неї завдань щодо звернення до суду із позовом про відшкодування витрат на лікування потерпіло від злочину, не вжила заходи для усунення порушень, вказаних у позовній заяві. Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення у судовій практиці Верховного Суду у постанові від 10.02.2021 у справі №454/851/19. За таких обставин, доводи Відповідача про наявнцість правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог та закриття провадження у справі - не знайшли свого підтвердження Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29.03.2019 року у справі 161/4985/17, відповідно до якої, у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved