Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що він з відповідачкою 05 листопада 2020 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Зазначає, що після народження дітей між ними поступово почало погіршуватися їхнє сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, На даний момент сумісне проживання між нами припинено повністю, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, кожен з них вже живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 05 листопада 2020 року, актовий запис №8. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 18.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності, просить розгляд справи здійснити за його відсутності, у поданому клопотанні проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті суду про виклик відповідача, довідка Укрпошти про повернення відправлення з відміткою причин повернення «Адресат відсутній за вказаної адресою» за адресою вказаною в позовній заяві. Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи засобами телефонного зв`язку, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма. Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно із ч.8 ст. 123 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлень за зареєстрованим місцем проживання а також за місцем проживання, яке також вказане в позовній заяві, а також шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті суду, а також за допомогою засобів телефонного зв`язку, що згідно ч.8, 11 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2020 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними свідоцтвами про їх народження. Із позовної заяви судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб носить лише формальний характер, примирення не можливе, сім`я фактично припинила існувати і зберегти її неможливо. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Окрім того, в позовній заяві позивач вказує, що відповідачка покинула сім`ю, а діти лишились проживати разом з ним. Позивач в описовій частині заяви просить суд звернути увагу на цей факт та за можливості вирішити питання про залишення проживання дітей разом зі мною. Вказує, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на Постанову Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем в позовній заяві не зазначена чітка позовна вимога щодо вирішення питання про залишення проживання дітей разом із ним в прохальній частині позовної заяви. Позивач лише звертає увагу на цей факт та просить суд вирішити це питання за можливості. Такої можливості суд не має, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи беззаперечних доказів відсутності спору щодо вказаного питання з відповідачкою, а сама відповідачка жодних клопотань та заяв щодо такої згоди до суду не подала.

Outcome: approved