Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 0,2181 га по [ADDRESS] за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 197668,58 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що ним\~відповідно до\~ст.\~189\~Земельного кодексу\~України здійснено\~заходи самоврядного\~контролю з\~питань використання\~та охорони\~земель територіальної\~громади міста\~Харкова,\~додержання вимог\~земельного законодавства.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.09.2021 № 277122689 право власності на:нежитлову будівлю літ. «Б-3» загальною площею 1470,5 кв.м за адресою: [ADDRESS] , з 10.02.2014 зареєстроване за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2012 №2096; нежитлову будівлю літ. «Н/1-1» загальною площею 252,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] з 12.02.2020 зареєстроване за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору дарування від 12.02.2020 №393. В описі змін цього об?єкту нерухомого майна були зареєстровані з 29.01.2020 зміни щодо нежитлової будівлі літ. «Н/1-1» в частині загальної площі 165,6 кв.м, яку змінено на загальну площу 252,4 кв.м на підставі технічного паспорту від 23.01.2020 No б/н, виданого ТОВ «ХАРКІВСЬКА СЛУЖБА БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТРИЗАЦІЇ»; декларації про готовність об?єкта до експлуатації від 21.01.2020 №XK141200210515, виданої Інспекцією Державного архітектуро-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; договору дарування від 29.01.2020 №155. Право власності на нежитлову будівлю літ. «Н/1-1» загальною площею 165,6 кв.м. по [ADDRESS] було зареєстроване: з 18.05.2015 по 29.01.2020 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2015 №969; з 29.01.2020 по 12.02.2020 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору дарування від 29.01.2020 №155. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.12.2020 №HB-0006163422020 земельна ділянка площею 0,2181 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) зареєстрована у Державному земельному кадастрі 14.08.2013. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення - лля розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код ЦВПЗ 11.02.). Форма власності - комунальна. Тобто з урахуванням ст.ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Таким чином, у період з 01.09.2018 по 31.08.2021 земельна ділянка площею 0,2181 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) використовувалась [PERSON] без документів, що посвідчують право власності або право користування ними. [PERSON] у період з 01.09.2018 по 31.08.2021 не сплачував за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) плату за землю у розмірі 197668,58 грн. Вказану суму позивач просив стягнути на їх користь з відповідача. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Донець Д.О. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що розрахунок позовних вимог зроблений без врахування інформації про наявність складних інженерно-геологічних умов спірної земельної ділянки, а застосування до спірних відносин пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України (для розрахунку суми безпідставно збережених коштів) є неприпустимим. Відповідач вказує, що позивачем не було належним чином враховано сплачений земельний податок за період з 2018 по 2021 роки. Позивачем Харківською міською радою подано відповідь на відзив, в якому вказується, що при поданні позовної заяви сплати за 2019 рік у сумі 55015,99 грн., за 2020 рік у сумі 64443,48 грн. були враховані при розрахунку розміру позовних вимог. Про сплату земельного податку за використання земельної ділянки по [ADDRESS] за 2021 рік у сумі 67129,30 грн. при поданні позову позивачу було відомо. 18.01.2022 року позивачем Харківською міською радою подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 0,2181 га по [ADDRESS] за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 152915,70 грн., та повернути надміру сплачений судовий збір. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі. Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова Ухвалою суду від 07.03.2023 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою суду від 14.08.2023 року закрито підготовче судове засідання по справі. У судовому засіданні представник позивача Харківської міської ради Чубенко З.Ю. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Стець М.Л. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, Зазначив, що розрахунок позовних вимог зроблений без врахування інформації про наявність складних інженерно-геологічних умов спірної земельної ділянки, а застосування до спірних відносин пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України (для розрахунку суми безпідставно збережених коштів) є неприпустимим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~відповідач \~ [PERSON] \~є власником\~нерухомого майна\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а саме\~нежитлової будівлі\~літ.\~«Б-3»\~загальною площею\~1470,5\~кв.м\~з 10.02.2014\~зареєстроване за\~ [PERSON] (РНОКПП\~ [NUMBER] )\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 05.07.2012\~№2096;нежитлової будівлі літ. «Н/1-1» загальною площею 252,4 кв.м з 12.02.2020 зареєстроване за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору дарування від 12.02.2020 №393; Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.12.2020 №HB-0006163422020 земельна ділянка площею 0,2181 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) зареєстрована у Державному земельному кадастрі 14.08.2013. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення - лля розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код ЦВПЗ 11.02.). Форма власності - комунальна. Тобто з урахуванням ст.ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Департаментом територіальної контролю Харківської міської ради 03.03.2021 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] та [PERSON] використовує земельну ділянку площею 0,2181 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Ц-1», літ «Х-1» літ. «АА-4», літ. «Н/1-1», літ. «Б-3» під офісні та складські приміщення. Відповідач [PERSON] використовує земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статті 125 Земельного кодексу України, тобто без достатньої правової підстави. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно зі статтею 1214 названого Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. За змістом глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме з цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У частині 1 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України), За змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Земельний податок обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Відповідно до пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території. Відповідно до частини 4 статті 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини (якщо на спірній земельній ділянці знаходяться окремі нежитлові будівлі, які перебувають у власності різних осіб), суд апеляційної інстанції вважав обґрунтованим та правомірним застосування у наведеному випадку пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим (висновки щодо застосування вказаної норми в подібних правовідносинах, викладені в постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, та підтриманого згодом у постановах Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 922/1646/20, від 04.10.2022 у справі № 922/2828/20). Рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008 (зі змінами) затверджено Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові (далі Положення № 41/08). Пунктом 2.4 Положення №41/08 встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо). Додатком до вказаного Положення № 41/08 затверджено таблицю «Коефіцієнти умов використання земельної ділянки». Відповідно до вказаної таблиці Коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов К1 застосовується в зоні залягання ґрунтових вод на глибині менше 2 м при будівництві або реконструкції будівель і споруд. Розрахунок розміру безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати здійснений Харківською міською радою на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2181 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) від 14.05.2019 №845/0/45-19 та від 10.12.2020 №6257, виданих Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, та з урахуванням сплаченого [PERSON] земельного податку за спірний період. Також, враховуючи наявність на вказаній земельній ділянці декількох будівель, які належать різним особам, розрахунок розміру безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати здійснений Харківською міською радою із застосуванням пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України, пропорційно загальній площі нерухомого майна належного [PERSON] . Згідно вказаного розрахунку сума безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136900:02:005:0126 по [ADDRESS] за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 складає: за період з 01.09.2018 по 31.12.2019 у сумі 104 361,33 грн; за січень 2020 у сумі 10 092,07 грн; лютий 2020 в сумі 9 790,16 грн.; за період 01.03.2020 по 31.08.2021 в сумі 194 972,37 грн; а всього за період 01.09.2018 по 31.08.2021 у сумі 319215,93 грн. При цьому, відповідачем за вказаний період сплачено земельного податку у сумі 166 300, 23 грн, що визнається і не оспорюється позивачем (121547,35 грн в позовній заяві первісної редакції, 44 752,88 грн в заяві про зменшення позовних вимог). З урахуванням викладеного, Харківська міська рада наполягає на стягненні 152 915,70 грн. В той же час, позивач зазначає, що при здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності та у зв?язку з відсутністю інформації про наявність складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126), міська рада застосувала вказаний коєфіцієнт із значенням 1. Проте, в матеріалах справи наявний Експертний висновок ДП „Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань „УкрНДІІНТВ №36 від 24.09.2021 року «Щодо наявності складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136900:02:005:0126) (Загальна площа 0,2181 га)», відповідно до якого, «враховуючи наявність ґрунтових вод на глибині до 2,0 м, при розрахунку орендної плати за використання вказаної земельної ділянки доцільно застосовувати коефіцієнт К1=0,73». З урахуванням вказаного коефіцієнту сума безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136900:02:005:0126 по [ADDRESS] за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 має складати: 319215,93 грн. помножену на 0.73 з вирахуванням 166 300, 23 грн сплаченого земельного податку, та дорівнює 66 727, 40 грн. Твердження представника позивача про неможливість застосування вказаного коефіцієнту до спірних відносин через відсутність доказів здійснення відповідачем будівництва чи реконструкції протягом спірного періоду, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються доказами, що були додані до позовної заяви (зокрема, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.09.2021 № 277122689). У зв`язку із наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог Харківської міської ради. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 7 Закону України « Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial