Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 27.10.2007 Чкаловською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 07. За час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє почуття любові. Внаслідок цього в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися більше року тому, вони не спілкуються, можливості зберегти сім`ю немає. Оскільки територія, на якій проживали сторони, перебуває тимчасово під окупацією, то позивачка на даний час перебуває в Чехії. Відповідач, як внутрішньо переміщена особа, проживає в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому строку для примирення просить не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; не вирішувати питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 03.05.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Сторони у судові засідання, призначені на 01.06.2023, 15.06.2023, 10.07.2023, 31.07.2023, 22.08.2023, 21.09.2023 та на 05.10.2023, не з`явилися. 15.05.2023 на електронну пошту Городенківського районного суду від відправника Svetlana Balan за Вх. ЕП № 1320/23 та № 1321/23 надійшли заяви від імені позивачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, де зазначено, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Дані заяви не скріплені електронним цифровим підписом, що підтверджується відміткою працівника канцелярії «без КЕП». Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо). Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені ст.183 ЦПК України, відповідно до ч.2 якої письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Ураховуючи те, що заяви від Svetlana Balan , надіслані на електронну пошту суду 15.05.2023, не підписані електронним цифровим підписом, їх слід повернути заявнику без розгляду, що відповідає ч.4 ст.183 ЦПК України. 02.06.2023 від позивачки судом отримано заяву з власноручним підписом автора про розгляд справи за її відсутності, де зазначено, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Дії позивачки не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, повістки про виклик до суду на 01.06.2023, 10.07.2023 та на 31.07.2023 були надіслані за адресою місця його перебування на обліку, як внутрішньо переміщена особа, однак повернуті до суду без вручення адресату з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки судові повістки надсилалися відповідачеві на відому судові адресу, тому, відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, вважаються доставленими, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає. Про виклик до суду на 15.06.2023 відповідач був повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки за адресою місця його перебування на обліку, як внутрішньо переміщена особа, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки. Судове засідання, призначене на 22.08.2023, не відбулося, справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Андріюк І.Г. у відпустці з 16.08.2023 по 08.09.2023 згідно наказу № 02-11/14/2023 від 01.08.2023 «Про надання відпустки Ірині Андріюк». Про виклик до суду на 21.09.2023 та на 05.10.2023 відповідач був повідомлений через оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився в судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27 жовтня 2007 р. Чкаловською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис за № 07, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 жовтня 2007 р. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 02 від 18 березня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2010 року Чкаловською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області, та син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 05 від 15 жовтня 2019 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, у судове засідання не з`явився для дачі пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved