Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач в інтересах\~якої діє\~адвокат Трун\~О.В. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 25.10.2003 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області за актовим записом № 96. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою судді від 31.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження, справа призначена до розгляду на 27.09.2023 року на 11-00 год. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог, в якій просив суд розірвати шлюб. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.10.2003\~року виконавчим\~комітетом Білозерської\~міської ради,\~за актовим\~записом №\~96. (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6,13). Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу та не бачить можливості примирення. Подружжя не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Даних, які б свідчили про те, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи встановлені судом обставини, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача а також інтересам їх дітей, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ставок судового збору на 2023 рік, передбачених Законом України «Про судовий збір», за подання позовної заяви про розірвання шлюбу позивач повинен сплатити судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 1073 грн 60 коп. Водночас ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Враховуючи, що позивач подав позов через систему «Електронний суд», то до сплати судового збору необхідно застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, (квитанція № 30980-17338-9672-5208 від 23.08.2023 року), тобто в більшому розмірі, ніж визначено законом. (а.с.1) Згідно до п. 1 ч. 1\~ст. 7 ЗУ "Про судовий збір"\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Крім того, суд при вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved