Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 184301,98 грн. та судового збору у розмірі 2764,53 грн. Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що 29.07.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21270-07/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства\~https.//www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Також п. п. 1.7 п. 1 кредитного договору, позичальник підтверджує, що усвідомлює що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування». На підставі вказаного кредитного договору позивач отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 9500 грн. кредитних коштів. 18.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 21270-07/2021 від 29.07.2021 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем на за кредитним договором № 21270-07/2021 (станом на час отримання права вимоги) у розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання, добровільно заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 38000 грн. Крім того, 30 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем був укладений договір позики № 0987197220, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» надає кошти шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача. Договір підписано шляхом підписання акцепту оферти від 30.07.2021 року на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0987197220 від 30.07.2021 року та отримання кредиту згідно Заяви\~анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису відповідача. Відповідно до договору ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. з терміном користування до 30.08.2021 року (30 днів) а відповідач зобов`язався а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,75 % за кожен день користування коштами (638,75 % річних). 24.11.2022 року ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПБ з повернення боргів» відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором № 0987197220 від 30.11.2021 року, який укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 77927.50 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 70927 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови договору не виконав та не повернув кошти і проценти за користування позиченими коштами. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі. Крім того, 26 червня 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 380286498. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). В якості електроного підпису Позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та Пароль особистого кабінету. Згідно п. 1.1 Договору Товариство надає Клієнту кредит у вигляді Кредитної лінії в розмірі 26000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/11-22/2, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 380286498. 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39311,98 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19591,16 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 19720,82 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала. Крім того, 06 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3356805346/715049. Кредитний договір підписано електронним підписом позивальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-С09122021 за яким останній набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3356805346/715049. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 15500 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 11500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Добровільно відповідачка заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду та стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором. Крім того, 05 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3356805346/454911. Кредитний договір підписано електронним підписом позивальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов пунктів 1.1 -\~1.3 кредитного договору позичальник отримав кредит в розмірі 3500 грн. строком на 25 днів (до 29.08.2021 року) зі сплатою за користування кредитом 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Кредитний договір було підписано відповідачем електронним підписом 05.08.2021 р. 19.04.2022 р. між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13562,50 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10062,50 грн. заборгованості за відсотками. Із змісту позову та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач погашення кредиту та сплату, нарахованих відповідно до договору платежів, не здійснював та просили стягнути вказану суму кредитної заборгованості за вказаним договором. Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 15.05.2023 року від представника відповідача адвоката Задерецького В.А., який діє в інтересах [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі. Заявлену позицію аргументували наступним. Позивач стверджує, що з вказаними у позові договірними відносинами ні з позивачем ні з іншими фінансовими організаціями, а саме: ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Гоуфінгоу» вона не перебувала, ніяких кредитних договорів та договорів позики не укладала та не підписувала. Відповідно ніяких грошових коштів за вказаними договорами не отримувала. Жодний з наданих суду кредитних договорів та договору позики не містить її підпису, залученими до матеріалів справи документами: копіями договорів з додатками, розрахунки, договорів факторингу тощо не доведено факту укладання відповідачем кредитних договорів та факту отримання нею грошових (кредитних) коштів а самі вказані документи є неналежними та допустимими доказами у справі. Вважає також що розрахунки заборгованості є невірними, зроблені з грубими помилками в бік збільшення заборгованості та не ґрунтуються на нормах цивільного кодексу. Також позивачем не надано доказів отримання позивачем грошових коштів. 31.05.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач підтвердив свої доводи та аргументи наведені у позовній заяві та більш детально та конкретно охарактеризував та аргументував кожний факт укладання кредитних договорів та договору позики між вказаними у позові фінансовими товариствами, розкрив специфіку укладання електроних договорів та нарахування процентів за користування кредитними коштами. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи в\~межах заявлених\~вимог та\~доведених обставин,\~приходить до такого висновку. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 29.07.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 21270-07/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язалось надати клієнту фінансовий кредит в розмірі 9500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на рахунок позичальника (№ 5168-74хх-хххх-1921), а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.3. Договору визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надається строком на 30 днів, до 27.08.2021 року (п.1.2.). Відповідно до п. п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства\~https.//www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 цивільного кодексу України на укладання договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Позивачем надано суду письмову форму копії Договору про надання фінансового кредиту позики № 21270-07/2021 від 29.07.2021 року (з додатком). У пункті «Реквізити та Підписи Сторін» вищезазначеного договору зазначено електронний підпис фізичної особи, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» (W36632). Банком також до суду була надана копія фото відповідача, зробленою під час укладання кредитного договору. Будь-яких доказів на спростування того, що договори були укладені в електронному вигляді, відповідачем не надано. Згідно копії довідки ТОВ «Платежі Онлайн» за № 784/05 від 22.05.2023 року, сума кредиту за договором у розмірі 9500 грн. була зарахована на розрахунковий рахунок позичальника (номер картки [NUMBER] ) - 29.07.2021 року. 18.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 21270-07/2021 від 29.07.2021 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна - Продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників (додатку) до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 30 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем був укладений договір позики № 0987197220, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» надає кошти шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача. Договір підписано шляхом підписання акцепту оферти від 30.07.2021 року на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0987197220 від 30.07.2021 року та отримання кредиту згідно Заяви\~анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису відповідача. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними договору є умови\~про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Всі інші умови які визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у ПРАВИЛАХ, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Дані Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 Цивільного кодексу України. Підписуючи Договір позики Позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Товариством йому надана. Акцептуючи оферту, Позичальник підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення Позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану. До того ж, відповідно до Договору позики, Позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погоджуюся з ними. Відповідно до умов договору ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. з терміном користування до 29.08.2021 року (30 днів) а відповідач зобов`язався а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,75 % за кожен день користування коштами (638,75 % річних). Сторони погодили графік платежів (додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору), відповідно до якого у строк до 29.08.2021 року відповідач повинен повернути кредит - 7000 грн., проценти\~3675 грн. Згідно копії платіжної квитанції за сплату № 100270724 від 30.07.2021 року, сума кредиту за договором у розмірі 7000 грн. була зарахована позичальнику на карту № [NUMBER] ) - 30.07.2021 року. 24.11.2022 року ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПБ з повернення боргів» відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором № 0987197220 від 30.11.2021 року, який укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 77927.50 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 70927 грн. заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 24.11.2022 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 26 червня 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 380286498. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). В якості електроного підпису Позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та Пароль особистого кабінету. Згідно п. 1 Договору Товариство надає Клієнту кредит у вигляді Кредитної лінії в розмірі 26000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, додатком до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт». Процентна ставка за користування кредитом у розмірі 0,69 % за кожен день користування коштами від суми кредиту (251,85 % річних). Строк позики (строк договору) - 126 днів. Відповідно до п. 1.6.1 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою: загальні витрати за кредитом складають 26523,28 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту складає 52523,28 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 474,50 % річних. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. (п. 4.1 Договору). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/11-22/2, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 380286498. 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39311,98 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19591,16 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 19720,82 грн. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , - з 21.10.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 06 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3356805346/715049, відповідно до умов якого ТОВ. «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надає кредитні кошти шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки вказаної відповідачем. Кредитний договір підписано електронним підписом позивальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит надається строком на 25 днів, - до 30.08.2021року. Сума кредиту - 4000 грн. За користування кредитом Клієнт сплачує 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1 Договору). 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-С09122021, відповідно до умов якого ТОВ «Кредита Установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредита Установа «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 3356805346/715049 від 06.08.2021 року. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 15500 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 11500 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , - з 19.04.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 05 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3356805346/454911. Кредитний договір підписано електронним підписом позивальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов пунктів 1.1 -\~1.3 кредитного договору позичальник отримав кредит в розмірі 3500 грн. строком на 25 днів (до 29.08.2021 року) зі сплатою за користування кредитом 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Кредитний договір було підписано відповідачем електронним підписом 05.08.2021 р. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору № №3152821472/378488 кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно копії довідки ТОВ «Платежі Онлайн» за № 880/05 від 30.05.2023 року, сума кредиту за договором у розмірі 3500 грн. була зарахована на розрахунковий рахунок позичальника (номер картки [NUMBER] ) - 05.08.2021 року. 19.04.2022 р. між ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13562,50 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10062,50 грн. заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , - з 19.04.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики та кредитному договору. У справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору та договору позики, однією із форм яких є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет. При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання. За приписами ч. ч. 1, 2 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. З матеріалів справи вбачається, що договори за № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, № 0987197220 від 30 липня 2021 року, № 380286498 від 26 червня 2021 року, № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року та № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року були вчинені в електронній формі. А тому на них поширюються вимоги\~Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п. п. 5, 7 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, крім визначених\~Цивільним кодексом України\~істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комецію). Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч. ч. 2 - 4, 6 - 8, 11 - 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. п. 6, 12 ч. 1 ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Як зазначалося вище, договори за № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, № 0987197220 від 30 липня 2021 року, № 380286498 від 26 червня 2021 року, № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року та № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. За умовами вказаних договорів відповідач отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах. Заперечуючи проти позову відповідач не спростовував того факту, що він не є держателем банківських карткових рахунків, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування кредитних коштів. Крім того, вищевказані договори відповідачем не були оспорені. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вище вказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 цього кодексу\~визначено, що клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України\~визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 та ст. 1078 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Посилання відповідача на не направлення повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості не звільняє відповідача від виконання зобов`язань, які виникли за кредитними договорами вказаними вище, оскільки таке звільнення від виконання зобов`язання не передбачене діючим законодавством. У разі неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у вигляді виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові, яке визнається належним виконанням (ч. 2\~ст. 516 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі No 361/2105/16-ц. Доводи відповідача на безпідставність вимог позивача через відсутність підписаних відповідачем договорів про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, суд вважає неспроможними, оскільки усі істотні умови договорів, підписані відповідачем електронним підписом. Вказані кредитні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення основних сум боргу підлягають задоволенню за: - Кредитним договором № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, в розмірі 9500 грн.; - Договору позики № 0987197220 від 30 липня 2021 року в розмірі 7000 грн.; - Кредитним договором № 380286498 від 26 червня 2021 року в розмірі 19591,16 грн.; - Кредитним договором № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року в розмірі 4000 грн. та - Кредитним договором № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року в розмірі 3500 грн. Водночас, суд частково не погоджується з висновком позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості зі сплати відсотків за вказаними договорами, зазначеними у позові. Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за відсотками становить за: - Кредитним договором № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, в розмірі 28500 грн.; - Договору позики № 0987197220 від 30 липня 2021 року в розмірі 70927,50 грн.; - Кредитним договором № 380286498 від 26 червня 2021 року в розмірі 19720,82 грн.; - Кредитним договором № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року в розмірі 11500 грн. - Кредитним договором № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року в розмірі 10062,50 грн 1) В частині стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем, суд зазначає наступне. Сумма кредиту - 9500 грн. Кредит надано строком на 30 днів, тобто до 27.08.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу або 237,50 грн. на добу. Згідно п. 4.3 договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 договору (до 27.08.2021 року) та/або додатку(додатках) до нього, проценти, передбачені в п. 1.3 договору в розмірі 2,50 % на добу (237,50 грн.) за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше\~90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися з урахуванням узгодженої процентної ставки (договором встановлений розмір фіксованої процентної ставки) та в межах строку кредитування, з урахуванням обумовленого договором продовження строку користування кредитом на період, який не перевищує 90 днів, починаючі з дня його укладання. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за обумовленим договором матеріали справи не містять. За встановлених обставин, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за процентами за договором про надання фінансового кредиту № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року в розмірі 21365 грн. (9500 х 2,50 % х 90): 9500 грн. х 2,50 % = 237,50 грн. х 90 днів = 21365 грн. Тобто, з 26.10.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 27.08.2021 року [PERSON] не подавалося, а доказів пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, суду не надано. 2) В частині стягнення заборгованості за відсотками за Договором позики № 0987197220 від 30 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За договором позики № 0987197220 від 30 липня 2021 року ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредит в розмірі 7000 грн. Строк користування кредитом 30 днів, тобто до 29.08.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75 % на добу або 122,50 грн. на добу (7000 х 1,75 %). Таким чином заборгованість за відсотками за вказаним договором складає\~3675 грн. (122,50 х 122,50). Отже, з 29.08.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 29.08.2021 року [PERSON] не подавалося, а доказів пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, суду не надано. Відтак, надані позивачем витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними договорами не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингів, тобто розрахунки заборгованості складені ТОВ «ФК «ЄАПБ», а не первісними кредиторами. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. 3) В частині стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 380286498 від 26 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, суд приходить до наступного. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 380286498 від 26 червня 2021 року за період з 26.06.2021 року по 30.10.2021 року, заборгованість [PERSON] за відсотками становить 19720,82 грн. Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню, згідно наявних у справі матеріалів. При розрахунку\~заборгованості за\~відсотками судом\~береться до\~уваги договір\~позики №\~Кредитним договором\~№ 380286498\~від 26\~червня 2021\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем [PERSON] .\~Як було\~вище зазначено,\~у вказаному\~договорі сума\~позики становить\~26000\~грн.,\~процентна ставка/день\~узгоджена сторонами\~у розмірі\~251,85 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,69 % на добу або 179,40 грн. на добу (26000 х 0,69 %), - Дисконтна процентна\~ставка. Строк позики - 126 днів. Сторони узгодили. Що в разі прострочення платежів, застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % відсотків річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним або 338 грн. (Базова процентна ставка). Як вбачається з наданих розрахунків відповідачу за вказаним договором проценти нараховувались як за Дисконтною процентною ставкою, так і за Базовою процентною ставкою (з урахуванням сплоченого відповідачем тіла кредиту та процентів за кредитом у загальному розмірі 13362,64 грн., - 6408,84 тіла кредиту та 6953,80 процентів за користування кредитними коштами). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року та не в повному обсязі розраховувалась за отримані грошові кошти та процентах за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором, в розмірі 19720,82 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять. 4) В частині стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та відповідачем, суд виходить з наступного. Сума кредиту - 4000 грн. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 30.08.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу або 100 грн. на добу. Згідно п. 4.3 вказаного договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 договору (до 30.08.2021 року) та/або додатку(додатках) до нього, проценти, передбачені в п. 1.3 договору в розмірі 2,50 % на добу (100 грн.) за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше\~90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися з урахуванням узгодженої процентної ставки (договором встановлений розмір фіксованої процентної ставки) та в межах строку кредитування, з урахуванням обумовленого договором продовження строку користування кредитом на період, який не перевищує 90 днів, починаючі з дня його укладання. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за обумовленим договором матеріали справи не містять. За встановлених обставин, з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» підлягає стягненню заборгованість за процентами за договором про надання фінансового кредиту № 3356805346/715049 від 06 серпня 2021 року в розмірі 9000 грн. (9000 х 2,50 % х 90): 9500 грн. х 2,50 % = 100 грн. х 90 днів = 9000 грн. Тобто, з 03.11.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 30.08.2021 року [PERSON] не подавалося, а доказів пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, суду не надано. 5) В частині стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Гоуфінгоу»та відповідачем, суд виходить із слідуючого. Сума кредиту - 3500 грн. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 29.08.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу або 87,50 грн. на добу. Згідно п. 4.3 вказаного договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 договору (до 30.08.2021 року) та/або додатку(додатках) до нього, проценти, передбачені в п. 1.3 договору в розмірі 2,50 % на добу (87,50 грн.) за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше\~90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися з урахуванням узгодженої процентної ставки (договором встановлений розмір фіксованої процентної ставки) та в межах строку кредитування, з урахуванням обумовленого договором продовження строку користування кредитом на період, який не перевищує 90 днів, починаючі з дня його укладання. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за обумовленим договором матеріали справи не містять. За встановлених обставин, з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» підлягає стягненню заборгованість за процентами за договором про надання фінансового кредиту № 3356805346/454911 від 05 серпня 2021 року в розмірі 7875 грн. (9000 х 2,50 % х 90): 9500 грн. х 2,50 % = 87,50 грн. х 90 днів = 7875 грн. Тобто, з 02.11.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 29.08.2021 року [PERSON] не подавалося, а доказів пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, суду не надано. Стягнення заборгованості за процентами по вказаних кредитних договорах та договору позики в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв. Таким чином, суд вважає, що заявлений позов Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитними договорами так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісних кредиторів у зобов`язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Згідно з платіжним дорученням № 34747 від 24.02.2023 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2764,53 грн. Частина задоволених позовних вимог складає 57,09 % від заявлених вимог позивача, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1578,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial