Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

27.06.2023 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 17.01.2018. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2018 з відповідача на користь позивача на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. На даний час розмір аліментів, які відповідач сплачує на двох дітей становить 4000 грн. В 2020 році в дочки було виявлено захворювання та встановлено діагноз ізольована соматотропна недостатність, субнанізм, двобічна плоскостопість ІІІ ст., кіста лівої нирки. За вказаних обставин дитині була встановлена інвалідність та призначена пожиттєва терапія: ліки-гормони, рекомендована дієта, повторний огляд в ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П.Комісаренко» кожні три місяці, спостереження дерматолога, дитячого кардіолога, невролога, ендокринолога, стоматолога, мамолога, нефролога, консультація ортопеда-травматолога, санаторно-курортне лікування. У зв`язку з встановленням даних діагнозів та подальшим лікуванням дочки позивач понесла витрати, розмір яких становить 69790,73 грн. Так в період з 13.02.2020 по 19.05.2023 було проведено ряд медичних обстежень на загальну суму 27109,25 грн. Крім того, в період з червня 2020 року по 15 червня 2023 року позивачем по рекомендації лікарів було придбано ліків на загальну суму 10994,58 грн.. Також по рекомендації лікаря ортопеда позивачем для дочки придбані ортопедичні устілки за кошти в розмірі 431,90 грн. При цьому позивач також витрачала кошти на проїзд до м. Києва та харчування, розмір яких склав 4000 грн. та 3005 грн. відповідно. В березні 2023 року по рекомендації лікаря ортодонта позивачем були сплачені кошти в сумі 24250 грн. за лікування дочки у стоматологічному кабінеті. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею витрат на лікування доньки в розмірі 34895,37 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.07.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. 03.08.2023 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він позовні вимоги про стягнення 1/2 частини додаткових витрат на дитину визнав частково в сумі 2380,16 грн., а в іншій частині просив відмовити. Відзив мотивований тим, що відповідач добровільно відшкодував позивачу частину додаткових витрат в сумі 8090,00 грн. Іншу частину додаткових витрат відповідач не визнає оскільки позивач безпідставно включає до додаткових витрат на дитину витрати на придбання продуктів харчування, засобів гігієни, пального тощо, а з наданих позивачем доказів не можливо встановити їх зв`язок з дитиною, особливістю її захворювання та необхідністю понесення таких витрат на дитину. Так, заявлені позивачем понесені витрати на харчування в розмірі 3005,00 грн. відповідач не визнає, оскільки такі витрати покриваються аліментами. Крім того, з доказів наданих позивачем на їх підтвердження не вбачається, що такі витрати пов`язані з особливістю захворювання доньки сторін та направлені на забезпечення дієтичного харчування в процесі лікування. Також, витрати позивача на проїзд до медичного закладу в сумі 4000 грн. відповідач визнає частково в сумі 659,16 грн. за придбання квитків на потяг по одному пасажирському місцю для дитини, оскільки дитина не могла перебувати на різних пасажирських місцях, а інша сума витрат на придбання пального не підтверджена належними доказами. Щодо витрат, понесених позивачем на лікування прикусу доньки в розмірі 24250,00 грн. відповідач визнає лише витрати в розмірі 250,00 грн., оскільки докази, надані позивачем не підтверджують з яким діагнозом дитина звернулась до лікаря та якою дитина страждає хворобою, яке саме лікування призначено та яка медична допомога надавалась. При цьому позивач діяла на власний розсуд та не узгодила з відповідачем необхідність платного лікування у приватному стоматологічному кабінеті при можливості отримання такої допомоги гарантованої державою. Крім того, відповідач визнає частково витрати на придбання ліків в сумі 4617,30 грн. Щодо іншої частини витрат, відповідач зазначив, що їх перелік не передбачено у рекомендаціях лікарів та вони не пов`язані з особливостями захворювання доньки, а є медичними препаратами першої необхідності, витрати на придбання яких покриваються аліментами. Витрати на проведення обстежень відповідач визнав частково в сумі 15413,85 грн., на підтвердження інших витрат позивач надала квитанції за період до червня 2020 року в сумі 2956,00 грн., відшкодування яких не охоплюється позовними вимогами. Також позивачем надані квитанції за сплату досліджень в розмірі 1390,00 грн. щодо сина [PERSON] , проте позовні вимог стосуються виключно доньки. При цьому відповідачем було добровільно сплачено на користь позивача 2000,00 грн. на лікування дитини. Інші витрати не підтверджені належними доказами. Таким чином, загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на утримання доньки, яку визнає відповідач складає 20940,31 грн., 1/2 частина якої підлягає відшкодуванню відповідачем в сумі 10473,16 грн., з яких 8090,00 відповідач відшкодував добровільно про що надав відповідні докази. Інша частина коштів в сумі 2380,16 грн. підлягає стягненню з відповідача. 16.09.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив, в якій позивач просила відхилити міркування та аргументи відповідача, а позов задовольнити повністю. Дана відповідь мотивована тим, що, витрати на харчування були додатково витрачені позивачем з урахуванням перебування в м. Києві, де вона з дитиною проходила обстеження, та проживання у родичів в м. Бровари. Вказані витрати не могли компенсуватись за рахунок аліментів, оскільки їх розмір (2000 грн. на місяць) не забезпечує навіть мінімальних потреб дитини. Також, позивач зазначає, що вона купувала по два квитки на потяг до м. Києва на ім`я дитини з різними пасажирськими місцями у зв`язку з тим, що вона, як супроводжувач дитини, яка є інвалідом, має право на придбання пільгового квитка. Про те, що позивач з дитиною будуть їхати на автомобілі до м. Києва відповідачу було також відомо і ним не заперечувалось, при цьому дати в квитанціях про сплату за пальне відповідають тим датам, коли дитина проходила обстеження, а тому відповідачем не визнаються безпідставно. Щодо витрат на послуги по лікуванню прикусу доньки позивач зазначила, що погіршення стану зубів викликане саме основним захворюванням у дитини та потребує невідкладної медичної допомоги, про що відповідачу було відомо, оскільки позивач про будь-який стан дитини невідкладно його інформує. Також позивач зазначає, що медичні препарати першої необхідності призначались лікарями в телефонному режимі відповідно до стану здоров`я дитини. Крім того позивач зазначила, що витрати в сумі 4500 грн. та 1500 грн., які, як відповідач стверджує були добровільно сплачені ним на лікування дитини, були зараховані виконавчою службою як кошти зі сплати аліментів. При цьому позивач підтвердила, що отримала від відповідача платіж в сумі 2000 грн. на обстеження дитини, а тому просила зменшити суму додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на 1000 грн. 29.08.2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, які мотивовано тим, що викладені позивачем обставини у відповіді на відзив є необґрунтованими та надуманими. Так, витрати щодо придбання продуктів харчування позивачем не зумовлені особливостями захворювання доньки, при цьому до переліку продуктів входять, зокрема, мівіна та фаст-фуд, які шкодять здоров`ю дитини та не спрямовані на відновлення стану її здоров`я, а твердження позивача, що розміру аліментів не вистачає на забезпечення мінімальних потреб дитини не заслуговують на увагу, оскільки розмір аліментів встановлено рішенням суду, витрати на дитину батьки несуть в рівних частинах та жоден з батьків не має права зловживати своїми правами щодо понесення витрат на утримання дітей. Крім того, відповідач зазначив, що не зобов`язаний нести додаткові витрати на утримання колишньої дружини та компенсувати витрати, які остання витратила на свій проїзд у потягу. Також позивачем не спростовано жодними поясненнями та доказами те, що основне захворювання доньки [PERSON] призвело до порушення прикусу та необхідності в його лікуванні. При цьому, твердження позивача, що ліки першої необхідності призначались в телефонному режимі не заслуговують на увагу, оскільки будь-які призначення лікарів мають бути зафіксовані в первинній медичній документації, а тому відповідач визнає витрати на придбання за призначенням лікаря [PERSON] в сумі 250,80 грн. Також, добровільно сплачені відповідачем кошти на лікування дитини в розмірі 4500 грн. та 1500 грн., які, на думку позивача були зараховані державною виконавчою службою як сплата аліментів, згідно розрахунку зі сплати аліментів не були зараховані як сплата аліментів. За вказаних обставин з врахуванням викладеного вище, відповідач визнає додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 8630,96 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази подані сторонами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2018 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 5, 6). Відповідно до копії Витягу № 231 від 17.01.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб позивач разом з дітьми зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з копії розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 56115134 з відповідача на користь позивача на утримання дітей сплачуються аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, починаючи з 05.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно вказаного розрахунку сума аліментів, яка підлягає стягненню в місяць становить 3898,00 грн., переплата по аліментам станом на червень 2023 року складає 728,50 грн. (а.с. 9). Відповідно до копії рішення ЛКК, протокол № 35 від 23.03.2020, [PERSON] , 2008 року народження, встановлено діагноз: Е 23.0 Ізольована соматотропна недостатність. Субнанізм, та прийнято рішення про направлення на ЛКК за місцем проживання, що дає право на отримання соціальної допомоги строком до 18річного віку (а.с. 20). Як вбачається з копії медичного висновку № 10 від 24.03.2020 [PERSON] встановлено діагноз Е 23.0, яке відповідає розділу ІІ пункту 3, підпункту 3.10 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Висновок дійсний до 11 червня 2026 року (а.с 11). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 03.04.2020, [PERSON] , 2008 року народження, призначено Державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років, законним представником дитини є [PERSON] (а.с. 10). Отже, позивачем доведено наявність у доньки сторін ряду захворювань, що об`єктивно зумовлюють необхідність проведення як медичних обстежень дитини, так і її постійного лікування, а відтак і участі відповідача, як батька, у додаткових витратах на утримання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У позовній заяві позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати щодо обстеження та лікування дитини [PERSON] , на підтвердження чого було надано відповідні медичні висновки та квитанції. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину суд враховує положення ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Так, на підтвердження розміру, понесених додаткових витрат на обстеження, викликані захворюванням дитини сторін, та її лікування позивачем були надані наступні документи: а саме на підтвердження проведення обстеження в м. Києві, встановлення діагнозу захворювання та рекомендацій з лікування, які суд вважає обґрунтованими і доведеними: - копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 703/2020, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , знаходилась у відділенні дитячої ендокринної патології ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка» за адресою вуол. Вишгородська, 69, м. Київ в період з 11.02.2020 по 11.03.2020 з діагнозом Е 23.0 Ізольована соматотропна недостатність, субнанізм, гіповітаміноз D. Рекомендовано: дієта, збагачена білками, вітамінами та мікроелементами; лікування гормоном росту постійно; тріметабол 2 місяці; цинкіт 1 місяць; олідетрим 2 місяці (а.с. 22); - копія консультаційного висновку спеціаліста КНП «Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр ВОР» від 23.03.2020 за результатами функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень [PERSON] встановлено діагноз Е 23.0 Ізольована соматотропна недостатність, субнанізм та рекомендовано направити дитину на ЛКК за місцем проживання для вирішення питання по дитячу інвалідність, прийом гормону росту щоденно (а.с. 23); - копія індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда № 13 від 24.03.2022 відносно [PERSON] , 2008 року народження, якій встановлено основний діагноз Е 23.0 Ізольована соматотропна недостатність та супутні захворювання: М 21.4 двобічна плоскостопість ІІІ ст., М 41 сколіоз лівобічний, рекомендовано: гормон росту по схемі щодня; огляд ендокринолога 2 рази на рік, огляд окуліста, невролога та ортопеда 1 раз на рік, аналізи ЗАК, ЗАС, глюкоза 1 раз в 6 місяців, МРТ голови ко-гр кісток 1 раз в рік, ІПФР 1 раз в рік, санаторно-курортне лікування по профілю 1 раз в рік, ортопедичне взуття 2 пари на рік, ортопедичні устілки , коректор постави (а.с. 24-25); - копії консультаційних висновків спеціаліста ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренко» дитячого ендокринолога від 14.07.2020, 05.11.2020, 16.03.2021, 21.07.2021, 01.12.2021, 20.07.2022, 02.03.2023, 23.05.2023 (а.с. 12-19); - талон на отримання результатів замовлення № 496012279 від 13.02.2020 ТОВ МЛ «Діла» (відділення № 40 м. Київ, вул. Вишгородська, 56/2) пацієнта [PERSON] , та квитанція про сплату на суму 2215,00 грн. (а.с. 26, 27); - талон на замовлення дослідження в лабораторії «Сінево» від 29.05.2020 пацієнта [PERSON] з квитанцією про сплату на суму 741,00 грн (а.с. 29, 29); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 497018443 від 13.07.2020 пацієнта [PERSON] та квитанція про сплату на суму 2877,70 грн. (а.с. 30-31, 32); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 496029906 від 03.11.2020 та квитанція про сплату на суму 1747,75 грн. (а.с. 33-34); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 210012753 від 04.11.2020 та квитанція про сплату на суму 450 грн. (а.с. 35-38); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 210012754 від 04.11.2020 та квитанція про сплату на суму 450 грн. (а.с. 39-42); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 210023752 від 04.11.2020 та квитанція про сплату на суму 770,00 грн. (а.с. 43-44); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 497038742 від 16.03.2021 та квитанція про сплату на суму 2388,75 грн. (а.с. 45-47); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 497049527 від 30.11.2021 та квитанція про сплату на суму 1612,25 грн. (а.с. 48-50); - квитанція про сплату послуг Медичного центру «Альтамедика» за УЗД молочних залоз від 06.07.2022 на суму 280,00 грн. (а.с. 52); - квитанція про сплату послуг Медичного центру «Альтамедика» за огляд мамолога від 06.07.2022 на суму 330,00 грн. (а.с. 53); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 496051738 від 19.07.2022 на суму 2212,50 грн. (а.с. 54) та чек про сплату (а.с. 189-190); - квитанція про сплату послуг Медичного центру «Альтамедика» за УЗД сечостатевої системи) від 13.10.2022 на суму 330,00 грн. (а.с. 55); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 496056542 від 31.01.2023 на суму 2321,25 грн. (а.с. 58) та чек про сплату (а.с. 185-186); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 496250391 від 31.01.2023 на суму 270,00 грн. (а.с. 59) та чек про сплату (а.с. 182); - рахунок-акт ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» № 4434715 від 01.02.2023 на проведення УЗД нирок пацієнта [PERSON] на суму 630 грн. та квитанція про оплату (а.с. 60, 61, 62); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 596505075 від 01.02.2023 та квитанція про сплату на суму 2644,75 грн. (а.с. 63-64); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 990026746 від 18.05.2023 на суму 2546,00 грн. (а.с. 65-66); - талон на отримання результатів дослідження ТОВ МЛ «Діла» № 596507720 від 19.05.2023 та квитанція про сплату на суму 902,50 грн. (а.с. 67-69). При цьому, суд не бере до уваги квитанції про сплату послуг Медичного центру «Альтамедика» за: УЗД суглобів від 17.05.2022 на суму 660 грн. (а.с. 51); УЗД черевної порожнини від 26.10.2022 на суму 420 грн. (а.с. 56); забір крові одноразовою системою та виявлення антитіл до лямблій від 27.10.2022 на суму 310 грн. (а.с. 57), оскільки вказані дослідження були проведені [PERSON] , а позовні вимоги позивача заявлені лише щодо додаткових витрат на дитину [PERSON] . Таким чином, в загальному за проведення досліджень позивачем підтверджено витрачених коштів на суму 25719,25 грн. На підтвердження витрат на придбання ліків та медичних препаратів позивачем надано: листки призначень та виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 144-156, 178-180), чеки на придбання ліків на суму 10863,70 грн. та квитанція на придбання ортопедичних устілок на суму 431,90 грн. (а.с. 72-83). Однак,\~суд не\~бере до\~уваги наступні\~чеки:\~на суму\~250\~грн.\~за придбання\~товару Дермазол\~шампунь плюс\~(а.с.\~78);\~на суму\~78\~грн.\~за придбання\~товару \~Teo\~bebe\~шампунь/гель\~для душу\~та на\~суму 40\~грн.\~за придбання\~товару \~Bubchen\~олія дитяча\~очищуюча (а.с.\~79),\~а всього\~на суму\~368,00\~грн.,\~оскільки вказані\~витрати не\~є витратами\~на лікування\~дитини, а повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача. Отже, суд прийшов до висновку, що позивачем підтверджено витрати на придбання ліків для дитини в розмірі 10495,70 грн. та витрати на придбання устілок в сумі 431,90 грн., а всього на суму 10927,60 грн. Також, на підтвердження витрат на проїзд позивачем для проходження обстеження з дитиною в м. Києві в ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка» надано проїзні документи на ім`я [PERSON] на загальну суму 819,30 грн. та чеки на придбання пального на загальну суму 3180,70 грн. (а.с. 84-86). При цьому суд приймає до уваги витрати, які підтверджені проїзними документами на суму 819,30 грн. та не приймає до уваги докази про понесені додаткові витрати щодо придбання пального, оскільки вони не підтверджують, що вказані кошти сплачувала позивач і вони пов`язані з проїздом до лікувального закладу разом з дитиною. Крім того, на підтвердження лікування у дочки прикусу у стоматологічному кабінеті позивачем надано довідку лікаря стоматологічного кабінету [PERSON] , згідно якої [PERSON] звернулась до стоматологічного кабінету СГ [PERSON] з приводу надання послуг по лікуванню прикусу її дочці [PERSON] . За час лікування [PERSON] сплатила 4000 грн. 17.03.2023, 8000 грн. 20.03.2023 та 12000 грн. 31.03.2023, що підтверджується відповідними чеками (а.с. 90). Також дитині було зроблено панорамний знімок щелепи за який сплачено кошти в розмірі 250 грн. (а.с. 91,92). Таким чином, витрати позивача в розмірі 24250,00 грн., пов`язані з лікуванням дочки [PERSON] у стоматологічному кабінеті, суд вважає доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, оскільки ці витрати зумовлені станом здоров`я дитини та її захворюванням, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у цих витратах. Також позивач стверджує, що за час перебування в м. Києві, де дитина проходила обстеження та лікування, нею витрачались кошти на харчування дитини, витрати на які підтверджено чеками на загальну суму 3129,80 грн. (а.с. 83, 87-89). При цьому, в постанові Верховного Суду України по справі № 233/3518/17 від 01.04.2019 року, викладено правовий висновок, що щоденне харчування дитини не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача. А тому вказані витрати суд не відносить до додаткових витрат. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведені понесені нею додаткові витрати, пов`язані з обстеженням та лікуванням дитини [PERSON] у розмірі 61716,15 грн., а тому суд вважає, що із відповідача підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 30858,10 грн. Разом з тим, відповідач визнаючи позов частково, зазначив, що ним було добровільно сплачено позивачу додаткові витрати на суму 8090,00 грн. На підтвердження вказаних обставин відповідачем до відзиву додані наступні чеки про переказ грошових коштів: від 05.06.2021 на суму 4500 грн. з призначенням платежу: аліменти на лікування дитини, отримувач [PERSON] ; від 05.06.2021 на суму 1500 грн. з призначенням платежу: аліменти на лікування дитини, отримувач [PERSON] ; від 02.08.2022 на суму 590,00 грн. з призначенням платежу: переказ з картки на картку; від 01.04.2023 на суму 500,00 грн. з призначенням платежу: переказ власних коштів, отримувач [PERSON] ; від 03.12.2020 на суму 1000,00 грн. з призначенням платежу: на лікування дитини, отримувач [PERSON] ; від 13.02.2020 на суму 2000 грн. з призначенням платежу: на лікування дитини, отримувач [PERSON] (а.с. 127-132). Однак, суд не приймає до уваги чеки від 05.06.2021 на суму 4500 грн. та 1500 грн., оскільки з призначення платежу вбачається, що вказані кошти відповідачем були сплачені як аліменти, що також підтверджується розрахунком зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 56115134 за 2021 рік, згідно якого в червні 2021 року боржником [PERSON] було сплачено аліменти в сумі 6000,00 грн. (а.с. 157). Також чек на суму 590 грн. від 02.08.2022 не містить даних щодо призначення платежу та його отримувача, а тому не приймається судом до уваги як доказ добровільної сплати відповідачем додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням.. З вказаного слідує, що відповідачем підтверджено належними доказами добровільне відшкодування додаткових витрат на користь позивача на суму 3500 грн., а тому сума додаткових витрат, яку за висновком суду необхідно стягнути з відповідача підлягає зменшенню на 3500 грн. та становить 27358,10 грн., а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що останній офіційно працевлаштований, працює у ФОП [PERSON] на посаді водія та отримує заробітну плату в розмірі 6700 грн. на місяць, а також те, що в 2021 році на нього було зареєстровано транспортний засіб марки BMW моделі 1161 2004 року випуску (а.с. 122, 93). Згідно положень Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Тому відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь Державної судової адміністрації України. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial