Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

11 серпня 2023 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" через свого представника - за довіреністю Реммех С.І., звернулось до Чигиринського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.06.2017. В обґрунтування поданого позову зазначило, що відповідачка при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено поточний кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 15 000,00 грн. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме відповідачці була надан можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджуються випискою по рахунку. У редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019, згідно з п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Таким чином, порушуючи умови вказаного договору, відповідачка зобов`язання за ним не виконала, станом на 29.06.2023 має заборгованість в сумі 63 999,04 грн, яка складається з наступного: 47 297,04 грн заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; 16 702,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нарахована комісія. На момент звернення до суду відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 63 999,04 грн за кредитним договором № б/н від 07.06.2017, а також судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.08.2023 провадження у справі відкрито з призначенням справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - за довіреністю Ремех С.І., у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов до висновку про ухвалення заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, доводи, викладені в позовній заяві, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. З аналізу позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та наданих на їх обґрунтування письмових доказів судом встановлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] з метою отримання банківських послуг у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 07.06.2017 заповнила та підписала анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що відповідач погодився з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить договір про надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. До Анкети-заяви позивач також додав з сайту Приватбанку Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно довідки позивача, відповідачці була видана кредитна карта за № [NUMBER] , дата випуску 05.05.2017, термін дії до березеня 2021 року. Згідно з довідкою Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 05.05.2017 позичальнику було встановлений кредитний ліміт на суму 0,00 грн, 31.07.2017 кредитний ліміт збільшено до 5 000,00 грн, 21.05.2018 кредитний ліміт збільшено до 15 000,00 грн, 21.05.2018 кредитний ліміт зменшено до 10 000,00 грн, 22.08.2018 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. З долученої позивачем до матеріалів справи виписки за договором № б/н за період з 05.05.2017 по 30.06.2023 слідує, що відповідачка користувалась кредитними коштами банку, а саме отримувала готівкові грошові кошти у банкоматах, розраховувалась за товари і послуги, здійснювала інші витрати, поповнювала картковий рахунок. До позовної заяви позивачем додані розрахунки заборгованостіза договором № б/н від 07.06.2017, з яких слідує, що станом на 29.06.2023 утворилась заборгованість в сумі 63 999,04 грн, з яких: 47 297,04 грн заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; 16 702,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нарахована комісія. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надано розрахунок заборгованості з якого слідує наявність заборгованісті за кредитним договором, яка виникла у [PERSON] перед банком, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості суду не надано. Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі також із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 684,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved