Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У липні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що 11.07.2018 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заяви відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк» були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 11.06.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 94 460.43 грн., що складається з заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту в сумі 76 917.69 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 17 542.74 грн., Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку відзиву на позов не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Разом з поданням 21.07.2023 року позовної заяви позивач подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача і відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2023 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 25.09.2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Судом установлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , 11 липня 2018 року було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання Заяви-анкети у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Вказана Заява-анкета містить текст за змістом якого особа, що її заповнює дає згоду, що вказана Заява-анкета разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір надання банківських послуг. Зазначені обставини підтверджуються копією заяви відповідача від 14.06.2018 року про отримання кредиту, відомостями з ЄДРПОУ щодо ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», копією банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо АТ КБ «ПРИВАТБАНК», витягом зі статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», погодженого НБУ 11 червня 2018 року, наявними у справі. Відповідно до наявної у справі довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу було видано чотири кредитні картки, остання з яких терміном дії до липня 2020 року. Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача та довідки виданої банком кредитний ліміт протягом строку кредитування збільшувався, і станом на 18 листопада 2021 року було встановлено кредитний ліміт в сумі 75 000 грн. Відповідач [PERSON] частково вносив позивачеві кошти на погашення кредитної заборгованості, що підтверджується наявними у справі виписками по його карткових рахунках; відомості про сплату або несплату коштів після цієї дати у вказаних виписках відсутні. В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 11.07.2018 року, укладеним між ПАТ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 11.06.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 94 460.43 грн., що складається з заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту в сумі 76 917.69 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 17 542.74 грн. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Позивачем було надано суду в якості доказів довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Суд відхиляє перелічені докази, оскільки вказані документи не містять ані дат їх складання/затвердження, ані підпису відповідача як позичальника. Відсутність цих реквізитів виключає можливість переконатися в тому, чи справді саме викладені в них умови мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір, чи був відповідач з ними належно ознайомлений і саме на таких умовах погоджувався отримати кредит. В постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Оскільки позивач дійсно надав відповідачеві кошти за кредитним договором на умовах строковості, і такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому тіло кредиту за вирахуванням сплачених позичальником відсотків за кредитом в розмірі 24 862.52 грн., на сплату яких відповідач не погоджувався, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 52 055.17 грн. Задоволенню решта нарахованого тіла кредиту стягненню не підлягає, оскільки на сплату таких відповідач не погоджувався. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Посилання банку на те, що відповідач [PERSON] був обізнаний та погодився на відповідні умови і тарифи обслуговування кредитної картки, що підтверджується паспортом кредитування, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», суд вважає безпідставними, оскільки представлений банком паспорт споживчого кредитування не містить підпису відповідача. Крім того підписання паспорту кредитування свідчить лише про надання банком клієнту інформації про різні можливі умови кредитування та не є доказом погодження між сторонами конкретних умов укладеного договору кредиту. Як вбачається з виписки по рахунку за договором б/н за період з 11.07.2018 року по 01.06.2023 рік АТ КБ «Приватбанк» загальний розмір витрат по вказаному рахунку за вказаний період становить 851 905.71 гривень; розмір надходжень - 757 445.28 гривень. При цьому із вказаної виписки встановлено, що банком за цей період проведено списання з карткового рахунку відповідача відсотків за використання кредитного ліміту на загальну , внаслідок чого відбулося збільшення заборгованості за кредитом на вказану суму. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач [PERSON] не підписував Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, а також, що заборгованість за тілом кредиту в сумі 76 917.69 гривень та відсотків за користування ним 17 542.74 грн. станом на 11.06.2023 року виникла за вказаний період в тому числі за рахунок списання позивачем відсотків за користування кредитом, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, а отже не повинні включатися до розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Таким чином, згідно представлених доказів, а саме виписки за договором, який по суті в частині здійснених витрат (безпосереднього користування кредитними коштами банку) та зроблених поповнень рахунку позивач не підтвердив, натомість позичальником банку сплачено позичальником відсотків на суму 24 862.52 грн. (сума нарахованих та списаних відсотків за використання кредитного ліміту) права на таке списання він не мав, адже в підписаній відповідачем адресованій позивачеві заяві не міститься жодних умов щодо сплати відсотків, неустойки, яка може бути застосована банком в разі порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а надані позивачем довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» суд не може вважати частиною укладеного між сторонами кредитного договору за недоведеністю цієї обставини. З урахуванням вказаних вище норм права та оскільки сторони не погоджували відсоткову ставку, так як умови відповідачем не підписані, не підписаний відповідачем і паспорт споживчого кредитування, тому відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо їх сплати, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за їх безпідставністю. 6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тому позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 52 055, 17 грн. 7. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2 684,0 грн. з врахуванням часткового задоволення позовних вимог слід стягнути судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог: (2 684,0 грн. х 52 055,17 грн. : 99 460.43 грн. = 1404.7 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial