Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому просить: -\~стягувати щомісячно\~з [PERSON] ,\~ [INFO] \~(Паспорт\~серії [NUMBER] ,\~виданий 16\~серпня 2006\~року Білгород-Дністровським\~РВ ГУМВС\~України в\~Одеській області;\~ Реєстраційний\~номер облікової\~картки платника\~податків \~ [NUMBER] ;\~що зареєстрований\~та проживає\~за адресою: [ADDRESS] )\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(Паспорт\~громадянина України\~з електронним\~безконтактним \~ \~ \~ носієм\~№ [NUMBER] ,\~виданий 17.10.2022\~року;\~орган,\~що видав:\~2301;\~Реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ;\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх заробітків (доходу) [PERSON] , [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] повноліття; -\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(Паспорт\~серії [NUMBER] ,\~виданий 16\~серпня 2006\~року Білгород-Дністровським\~РВ ГУМВС\~України в\~Одеській області;\~ Реєстраційний\~номер облікової\~картки платника\~податків \~ [NUMBER] ;\~що зареєстрований\~та проживає\~за адресою: [ADDRESS] )\~на користь\~ [PERSON] ,\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [INFO] \~(Паспорт\~громадянина України\~з електронним\~безконтактним носієм\~№ [NUMBER] ,\~виданий 17.10.2022\~року;\~орган,\~що видав:\~2301;\~Реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ;\~що зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] ) понесені судові витрат, а саме витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень; - допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць (п. ч. 1 статті 430 ЦПК України). Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 14 лютого 2015 року, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 67. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 09 липня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 511. Донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , [INFO] , та знаходиться повністю на утриманні позивача. Також у зв`язку із тим, що спільне життя з відповідачем не склалося та кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, 22 лютого 2021 року рішенням Білгород-Дністровського мцськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/176/21 було вирішено: «Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , укладений 14 лютого 2015 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .» 27 серпня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та її прізвище змінилося з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 27 серпня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра), актовий запис за № 1851. Отже, на даний час позивач, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки їхня донька постійно потребує нормального харчування, одягу, оплати за навчання та інше. Усе це потребує значних коштів і сама позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити. Відповідач [PERSON] , [INFO] є працездатною особою, на даний час є військовослужбовцем ЗСУ. Позивачка зазначає, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей, та непрацездатних батьків на утриманні відповідача не має. Таким чином, з огляду на вищезазначене, та з метою захисту прав\~та законних інтересів неповнолітньої дитини позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того, для повноцінного захисту своїх порушених прав та складання процесуальних документів, [PERSON] була змушена звернутися за допомогою до адвоката Царенко О.О., в результаті чого між ними було укладено договір «про надання правової допомоги» від 06.06.2023 року. Адвокат виконав та виконує у повному обсязі всі необхідні роботи за угодою. Попередня плата за послуги адвоката відповідно до додатку № 1 до договору «про надання правової допомоги» від 06.06.2023 року, попереднього (орієнтовного) розрахунок суми гонорару за надану правову (правничу) допомогу та квитанції до прибуткового касового ордеру № 41 від 30.06.2023 року склала 5000,00 (п`ять тисяч) гривень. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справа призначена до розгляду. В судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивача [PERSON] , адвокат Царенко Олександр Олександрович подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі сторони. На задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав у повному обсязі, про що подав відповідну заяву. Також просив суд розглядати справу без його сторони. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до приписівст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З`ясувавши думку відповідача та позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Судом встановлено, що14 лютого 2015 року, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 67. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 09 липня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 511. Донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , [INFO] , та знаходяться повністю на утриманні позивача. Як зазначає позивачка, у зв`язку із тим, що спільне життя з відповідачем не склалося та кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, 22 лютого 2021 року рішенням Білгород-Дністровського мцськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/176/21 було вирішено: «Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , укладений 14 лютого 2015 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .» Судом встановлено, що 27 серпня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та її прізвище змінилося з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 27 серпня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра), актовий запис за № 1851. Позивач обгрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки їхня донька постійно потребують нормального харчування, одягу, оплати за навчання та інше. Усе це потребує значних коштів і сама позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити. Позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] , [INFO] є працездатною особою, та на даний час є військовослужбовцем ЗСУ. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей, та непрацездатних батьків на утриманні відповідача не має. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (далі за текстом Конвенції) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами) (далі за текстом Закону), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За нормою ст.11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому, вказана стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2023 рік в Україні встановлюється ст. 7 Законом України «Пpo Державний бюджет на 2023 рік» за пoданням Міністерства фінансів. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», установити у 2023 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2272 грн; дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн; працездатних осіб 2684 грн; працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн; осіб, які втратили працездатність (мінімальна пенсія) 2093 грн. Отже, законодавець встановив мінімальну суму достатню для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини віком до 6 років у сумі 2227 гривень, дитини віком від 6 років до 18 років у сумі 2833 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1, 2, 3, 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У зв`язку із чим, відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 182, ст. 184 СК України, та враховуючи що відповідач є працездатною особою, яка працює та отримує досить значну заробітну плату, а також, та те, що він зобов`язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у розмірі 1/4 від усіх доходів його доходів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. З урахуванням принципу співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, щост.180\~СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимогст.430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо стягнення з відповідача на користь позивач витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що для повноцінного захисту своїх порушених прав та складання процесуальних документів, [PERSON] була змушена звернутися за допомогою до адвоката Царенко О.О., в результаті чого між ними було укладено договір «про надання правової допомоги» від 06.06.2023 року. Адвокат виконав та виконує у повному обсязі всі необхідні роботи за угодою. Попередня плата за послуги адвоката відповідно до додатку № 1 до договору «про надання правової допомоги» від 06.06.2023 року, попереднього (орієнтовного) розрахунок суми гонорару за надану правову (правничу) допомогу та квитанції до прибуткового касового ордеру № 41 від 30.06.2023 року склала 5000,00 (п`ять тисяч) гривень. Таким чином, з огляду на вищезазначене суд вважає, що заявлена вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Згідно пункту 3частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved