Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.04.2019 у розмірі 40\~680.87 грн., що складається із заборгованості за кредитом 33\~355.78 грн. та 7325.09 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом,\~вказуючи,\~що 26.04.2019 між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит на картковий рахунок у вигляді кредитного ліміту. [PERSON] підтвердила свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~анкета -\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг», \~а також\~«Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті,\~складає між нею та \~банком Договір \~про надання \~банківських послуг,\~ що підтверджується\~ підписом у\~заяві.\~ АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором \~виконав у \~повному обсязі,\~ а саме \~надав відповідачу \~можливість розпоряджатися \~кредитними коштами\~на умовах,\~передбачених Договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором з повернення отриманих коштів належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 10.03.2023 у відповідача перед банком виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 09.08.2023 справу прийнято до свого провадження і відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали та позову з додатками на подання відзиву на позов. Копію цієї ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за її зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відзиву на позов до суду не надано. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.04.2019 [PERSON] було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві позичальника від 26.04.2019 процентна ставка не зазначена. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку, на яку їй встановлено кредитний ліміт. До кредитного договору банк додав також Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua, на яких відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення з ними під час укладання кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту від 26.04.2019. АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором\~виконав у\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в\~ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з наданим банком розрахунком, в [PERSON] за вказаним кредитним договором від 26.04.2019 станом на 10.03.2023 виникла заборгованість у сумі 40\~680.87 грн., що складається із заборгованості за кредитом 33\~355.78 грн. та 7325.09 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Наявність заборгованості з повернення тіла кредиту підтверджується розрахунком представника позивача та випискою з особового карткового рахунку відповідача [PERSON] , які не спростовані відповідачем. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Щодо стягнення з відповідача нарахованої суми процентів в розмірі 7325.09 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин 1-3\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У підписаній сторонами анкеті-заяві від 26.04.2019 відсутні умови про встановлення процентів за користування кредитом. Обгрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення відсотків банк посилався на паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем [PERSON] 26.04.2019. Разом з тим, зі змісту цього паспорту слідує (розділ 7), що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Анкета-заява, яка підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлена з відсотками, які їй можуть бути нараховані. Окрім того, в розділі 7 Паспорта зазначено, що датою надання вказаної інформації є 26.04.2019, в цей же день відповідач і підписала Паспорт, а надана інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 11.05.2019, тобто 15 днів. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка зберігає свою чинність всього лише 12 днів з дня укладання кредитного договору, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування щодо нарахування відсотків, враховуючи, що відповідачу нараховувались відсотки і після закінчення строку дії інформації в паспорті споживчого кредиту, тобто після 12.05.2019 і до 10.03.2023. Підпису позичальника не містять і витяг з Тарифів та з Умов про те, що вона обізнана про умови користування певною кредитною картою. Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору від 26.04.2019, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач була ознайомлена, позивач не зазначив. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату та розмір відсотків за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів, Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. За положеннями ст.634 ЦК України, споживач послуг банку може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений, отже доданий позивачем витяг з Умов, Тарифів та Паспорт споживчого кредиту не має необхідних ознак письмового договору між сторонами, оскільки суперечить вимогам ст.ст.633,634,1055 ЦК України. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту по вказаній справі,

Outcome: partial