Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. У вересні 2023 року на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду. Зокрема, відповідач просить вирішити питання про розподіл судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50120,00 грн. Представник позивача подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та просив їх зменшти до 5500,00 грн. Оскільки позов було залишено без задоволення, однак, судом не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, та на підставі положень ст. 270 ЦПК України, учасники справи не викликались в судове засідання. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишено без задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Так, представником відповідача в підтвердження надання послуг адвоката надано в матеріали справи наступні докази: копія договору про надання правової допомоги №01/16-01/23 від 16.01.2023 року; копія додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №01/16-01/23; акт приймання-передачі №1 до договору правової допомоги №01/16-01/23 від 16.01.2023; квитанції про оплату наданої правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із висновків у постановах ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким частково задовольнити вимоги про стягнення судових витрат відповідача, а саме з огляду на заперечення позивача щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідача до 20000,00 грн.

Outcome: partial