Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

В провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходилась вищевказана цивільна справа. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.09.2023 року позовні вимоги задоволено частково. Представник відповідача Сич Є.Ю. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути з ТОВ «Вертикаль Сервіс» на користь відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу, оскільки зазначене питання не було вирішено судом при постановленні рішення. В судове засідання представник відповідача не з`явився, у прохальній частині заяви просить здійснити її розгляд за відсутності відповідача. Представник позивача Паршиков О.В. проти задоволення заяви заперечував та звернувся з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну допомогу. Свої заперечення представник позивача мотивував тим, що витрати на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн. не відповідають критеріям розумної необхідності таких витрат. Крім того, на час подання заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем грошові кошти (гонорар) на користь адвокатського об`єднання не сплачені, рішення суду не набрало законної сили і необхідності сплати у відповідача не настало. Також, виходячи з предмету спору та обставин справи, дана справа не є важкою, а розмір витрат не обґрунтований та не пропорційний до предмету спору з урахуванням ціни позову. Посилаючись на викладене, представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України) Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат. Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду). Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 02.05.2023 року між відповідачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Артур Резнік та партнери» було укладено договір № 9 про надання правової допомоги. Відповідно до умов додаткової угоди до вказаного договору від 02.05.2023 року, сторони домовилися, що оплата послуг адвокатського об`єднання по наданню правової допомоги по справі № 754/4512/23 здійснюється, виходячи з розміру витраченого адвокатом часу та погодинної ставки, а саме 2000,00 грн. за 1 годину роботи адвоката. Сторони домовилися, що оплата наданої правової допомоги здійснюється клієнтом протягом 5-ти робочих днів після набрання законної сили рішенням суду по справі № 754/4512/23. На підтвердження обсягу виконаних робіт та розміру вартості наданих послуг 20.09.2023 року відповідачем та адвокатським об`єднанням складено та підписано звіт про надані послуги, відповідно до якого відповідачу надано наступні послуги: -аналіз позовної заяви, підготовка відзиву, формування та направлення відзиву учаснику справи та до суду - 2 години, вартість 4000,00 грн.; -прибуття та участь 25.05.2023 року у судовому засіданні (з урахуванням витраченого часу на дорогу до суду та у зворотному напрямку; очікування судового засідання; розгляд справи) - 1 година, вартість 2000,00 грн.; -аналіз відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив, збір та доручення додаткових документів на спростування позиції позивача, формування та направлення заперечень на відповідь на відзив учаснику справи та до суду - 1 година, вартість 2000,00 грн.; -прибуття та участь 04.07.2023 року у судовому засіданні (з урахуванням витраченого часу на дорогу до суду та у зворотному напрямку; очікування судового засідання; розгляд справи) - 1 година, вартість 2000,00 грн.; -прибуття та участь 19.09.2023 року у судовому засіданні (з урахуванням витраченого часу на дорогу до суду та у зворотному напрямку; очікування судового засідання; розгляд справи) - 1 година, вартість 2000,00 грн. На підставі вказаного звіту 20.09.2023 року сторонами складено та підписано акт № 75 надання послуг. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року № 159/5837/19. З огляду на викладене, суд приходить до висновку згідно статті 141 ЦПК України з ТОВ «Вертикаль Сервіс» на користь [PERSON] слід стягнути понесені витрати на правову допомогу пропорційно до розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (24 440,66 грн., що становить 85,53 % початкової ціни позову). Відповідно, сума витрат відповідача на правову допомогу має складати 10 263,60 грн (85,53 % від 12 000,00 грн). При цьому, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд погоджується із доводами представника позивача щодо не співмірності та не пропорційності заявлених відповідачем витрат на правову допомогу, виходячи із ціни позову та складності справи. Відтак, суд вважає, що заявлена відповідачем сума з урахуванням пропорційності вимог, у задоволенні яких відмовлено, також виходить за розумні межі визначення розміру гонорару, не є співмірною з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому наявні підстави для зменшення таких витрат відповідача до 5000,00 грн. Таким чином, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Вертикаль Сервіс» на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. При цьому суд вбачає співмірність даного розміру судових витрат на правничу допомогу із складністю справи, виходячи із ціни позову та обставин справи, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial