Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі за текстом АТ «Таскомбанк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2022 АТ «Таскомбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 8415919488 (далі за текстом Договір). Відповідно до умов Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Однак відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання не виконав, порушив умови Договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 05.07.2023 складає 172109,69 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 127146,56 грн; заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена) 8343,50 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) 36619,63 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 8415919488 від 31.08.2022 станом на 05.07.2023 у сумі 172109,69 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 31.07.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 28.08.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 28.08.2023 судове засідання відкладено на 28.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 28.09.2023 представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. У позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У судове засідання 28.09.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд встановив, що 31.08.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 8415919488, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Договору сума кредиту становить 127354,50 грн, строк дії Договору 60 місяців, розмір щомісячних процентів 3,5% від суми кредиту, розмір річних процентів 10,99% від суми боргу за Договором. Кредит надається безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок (а.с. 7-10). Також сторонами підписані Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с. 11-13), Паспорт кредиту «Споживчий кредит від КредитМаркет» в АТ «Таскомбанк» № 5919488 від 31.08.2022 (а.с. 14-15) та Заява-анкета на отримання послуг в АТ «Таскомбанк» від 31.08.2022 (а.с. 16). Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Так, з меморіального ордеру № 1014591608 від 31.08.2022 (а.с. 26) вбачається, що відповідач [PERSON] шляхом здійснення переказу на погашення заборгованості за кредитним договором № 9494277218 від 30.10.2019 отримав від АТ «Таскомбанк» кошти у сумі 121290 грн. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 05.07.2023 складає 172109,69 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 127146,56 грн; заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена) 8343,50 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) 36619,63 грн. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. З наданої суду виписки по особовому рахунку відповідача за період з 31.08.2022 до 05.07.2023 вбачається, що 31.08.2022 на виконання вимог Договору банк надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Також з вказаної вище виписки вбачається, що відповідач використовував надані йому кредитні кошти та частково сплачував заборгованість за Договором (а.с. 28-64). Разом з тим з виписки по особовому рахунку за період з 31.08.2022 до 05.07.2023 (а.с. 28-64), а також з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 27) також вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 05.07.2023 складає 172109,69 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 127146,56 грн; заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена) 8343,50 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) 36619,63 грн. Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору № 8415919488 від 31.08.2022. Щодо стягнення заборгованості за річними процентами (в тому числі простроченої) суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням викладених вище положень суд доходить висновку, що у період дії в Україні воєнного стану відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця заборгованості за річними процентами (в тому числі простроченої) у сумі 8343,50 грн, оскільки, як вбачається з умов договору такі відсотки нараховуються виходячи не з суми кредиту, а виходячи від суми боргу за договором. Фактично такі кошти є штрафом за прострочення виконання зобов`язання, а тому підлягають списанню кредитодавцем. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором № 8415919488 від 31.08.2022 станом на 05.07.2023 на загальну суму 163766,19 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1644 від 20.07.2023 (а.с. 6). Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 163766,19 грн, що становить 95,15% від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 95,15% судового збору у сумі 2553,83 грн, а 4,85% судового збору у сумі 130,17 грн необхідно покласти на позивача.

Outcome: partial