Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

27 березня 2023 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради, про позбавлення батьківських. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 23.08.2013 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2018 було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Після розлучення відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не спілкується з нею, не дбає про її самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач не вітає доньку з днями народження, не дарує іграшок, не відвідує вдома або шкільному закладі, не цікавиться її життям. Ухвалою судді від 23.05.2023 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.07.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10-11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки КП «Житлогосп» №828 від 16.03.2023, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З копії довідки від 24.02.2023 № 96/01-40 вбачається, що [PERSON] навчається в 2022-2023 навчальному році у 3-Н класі Мультипрофільного ліцею Олександрійської міської ради Кіровоградської області (а.с.13), дитина має позитивну характеристику (а.с.14). Згідно копії витягу з протоколу №13 засідання педагогічної ради Мультипрофільного ліцею від 19.12.2022, педагогічна рада ухвалила звернутися до комісії з питань захисту прав дитини з клопотанням про надання висновку до Олександрійського міськрайонного суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] (а.с.15). Згідно копії довідки від 04.10.2022 № 94, [PERSON] навчається в Будинку дитячої та юнацької творчості Олександрійської міської ради в гуртку «Веселкове зернятко» (а.с.16) та згідно копії довідки від 29.09.2022 керівника гуртка, [PERSON] на зайняття приводить тільки мама, батька дитини жодного разу не бачили та від дівчинки не чули про нього (а.с.17). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 02.03.2023 №235444, виданого Олександрійським ВДВС, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] станом на 01.03.2023 становить 33391,11 грн. (а.с.19). Згідно копії довідки від 02.03.2023 № 4/690 д, [PERSON] займає посаду молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» (а.с.20), має позитивну характеристику (а.с.21) та стабільний дохід (а.с.22). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 21.02.2023 №40/9/10/3, комісія просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не спілкується з нею, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що свідчить про байдужість відповідача як до власної доньки, так і до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимога про позбавлення його батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі по 1073,60 грн.

Outcome: approved