Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи «ЛЬВІВГАЗ» про визнання незаконними дії , усунення порушення та зобов?язання здійснити перерахунок плати за розподіл природного газу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 06.04.2023 року [PERSON] (далі - позивач), що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до Акціонерного товариства оператор газорозподільної системи «ЛЬВІВГАЗ» (далі - відповідач), що знаходиться за адресою: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42, в якому просить: - визнання незаконними дії АТ Львівгаз, усунути порушення та зобов`язати здійснити перерахунок плати за розподіл природного газу на 2023 рік по особовому рахунку № [NUMBER] ; -стягнути з АТ Львівгаз на користь споживача [PERSON] 100000,00 грн моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що вона отримує послугу постачання природного газу на підставі договору постачання природного газу, укладеного з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Вказує, що особовий рахунок присвоєний їй облгазом №0902214243. Позивач зазначає, що відповідач штучно створював ситуацію із завищенням фактичних показників лічильника за вересень 2022 року на 1821,55 куб.м та в цілому за поточний газовий рік, що тривав з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року на 1821,55 куб.м. У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідачем порушено п. п. 4 п.7.1. розділу VII Типового договору розподілу природного газу, відповідно до якого Відповідач зобов`язаний забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу природного газу Споживачу за відповідний період та п.п. 3.4.12 п.3.4. розділу III Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, відповідно до якого Відповідач зобовязаний здійснювати облік газу, що надходить до газорозподільних мереж ліцензіата та транспортується розподільними газопроводами ліцензіата відповідно до укладених договорів. Крім цього, позивач зазначає, що у зв`язку з незаконним нарахуванням обсягів спожитого газу та штучно завищеною платою за його розподіл, вона зазнала великого стресу та сильного душевного хвилювання. Відтак, просить стягнути з відповідача 100 000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позовна заява не містить жодних доказів та обґрунтувань заподіяння позивачу моральної шкоди. Вважають, що позовна заява подана з метою безпідставного збагачення, тому у задоволені позових вимог необхідно відмовити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 28.08.23 року позивач подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 02.10.2023 року представник відповідача подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст.12,81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи (скорочено Оператор ГРМ) і надає послуги саме із розподілу природного газу, і такі послуги не включають в себе послуги з постачання природного газу. Згідно з частинами 1, 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) від 30.09.2015 № 2498. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг з розподілу природного газу. Згідно із ч.ч. 2, 6 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать ч. 2 цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. В силу cт. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Тобто, договір розподілу природного газу є договором приєднання, за яким його умови визначені заздалегідь однією із сторін, а тому такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другою стороною до нього в цілому, що означає, що друга сторона не може змінювати умови запропонованого договору, а може лише прийняти їх в запропонованому вигляді. За приписами ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Згідно з п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу, - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи. Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (тут і надалі - в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Згідно з\~п.\~2\~гл.\~6\~р.\~VI\~Кодексу газорозподільних\~систем Оператор\~ГРМ зобов`язаний\~до 12\~жовтня щорічно\~за підсумками\~газового року\~проінформувати споживача\~про фактичний\~обсяг споживання\~природного газу\~об`єктом\~(об`єктами)\~споживача за\~попередній газовий\~рік,\~величину планованої\~місячної плати\~за послуги\~розподілу із\~зазначенням її\~складових (визначається\~Оператором ГРМ\~відповідно до\~абзацу першого\~цього пункту).\~Така інформація\~може бути\~надана споживачеві\~шляхом розміщення\~її в\~особистих кабінетах\~споживача (за\~наявності),\~актах приймання-передачі\~природного газу\~(для\~споживачів,\~що не\~є побутовими),\~платіжних документах\~тощо. Відповідно пункту 5.5 Типового договору розподілу природного газу Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, за загальним правилом фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача визначається на основі даних, які надаються самим споживачем станом на 01 число місяця. Якщо ж споживач не надав цих даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період з подальшим корегуванням цих даних після того, як в наступному розрахунковому періоді споживач своєчасно надасть показники лічильника або якщо буде проведено контрольне зняття показань ЗВТ. З матеріалів справи, вбачається, що Позивачем не надавались показники спожитого об`єму природного газу належним чином. Крім того, між Позивачем та постачальником природного газу ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України здіснено та погоджено взаєморозрахунки показників обсягів спожитого природного газу Позивачем, що підтверджується актом звірення розрахунків за природній газ з 01.06.2021 року по 31.01.2023 рік. При цьому, Позивач претензій до якості обслуговування не має та станом на 31.01.2023 рік по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість в сумі 496,23 грн. Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. 01.02.2023 року представниками Відповідача було проведено контрольне зняття показань лічильника газу за особовим рахунком Позивача № [NUMBER] та зафіксовано показання лічильника у розмірі 3740,88 м3. Згідно з рахунком на оплату за розподіл природного газу від 08.03.2023 року визначено, що станом на 01.03.2023 рік заборгованість Позивача за надані послуги становить лише 600,90 грн., а плата за розрахунковий місяць становить 400,45 грн. Щодо стягнення моральної шкоди Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Позивачем жодним чином не конкретизовано в позовній заяві в чому ж саме полягала завдана їй моральна шкода, не надано жодних доказів того, що було зазнано душевних страждань внаслідок дій АТ Львівгаз чи погіршилось здоров`я або здібності. З змісту позовної заяви вбачається, що погіршення психічного та фізіологічного стану надано у підтвердження скріншот листка непрацездатності з особистого кабінету Позивача Пенсійного фонду України, який лише засвідчував стан вагітності у Позивача. Позовні вимоги щодо визнання незаконними дії АТ Львівгаз та зобов`язання здійснити перерахунок плати природного газу за період 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. З огляду на матеріалі справи, встановлені у ході розгляду справи обставини щодо погіршення стану здоров`я Позивача, не могли тягнути тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках та бути наслідком погіршення стану здоров`я не знайшли своє підтвердження. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно дост.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial