Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі - ТОВ «ФК «Ріальто») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23188 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №210111-32940-1 від 11.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідач підписав Кредитний договір 11.01.2021 року о 21:51:15 шляхом введення одноразового ідентифікатора 445615, на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстраціїв. 01.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто», укладено Договір відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210111-32940-1 від 18.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №210218-19084-8 від 11.01.2021 року, яка станом на 28.08.2023 року становить 23188 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №210111-32940-1 від 11.01.2021 року в сумі 23188 грн, яка складається з: 4000 грн - заборгованість за кредитом; 2388 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 11.01.2021 року по 10.02.2021 року (включно); 16800 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту (горошових коштів) за кожний день прострочення період з 11.02.2021 року по 10.06.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також судові витрати в сумі 2684 грн та 9000 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 08.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача - адвокат Руденко К.В. не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено, що 11 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] було укладено в електронному вигляді Договір №210111-32940-1 шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. У відповідності до порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвалася на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно копії довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», одноразовий ідентифікатор 445615 направлявся та був доставлений відповідачу 11.01.2021 року о 21:51:15 шляхом надсилання смс-повідомлення на мобільний номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон». 11.01.2021 року о 21:51:15 відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора 445615 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», чим прямо і безумовно погодилася з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідно до копії чеку про проведення переказу коштів №350795802, кредитні кошти були відправлені відповідачу 11.01.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк». Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п.1.3. Кредитного договору становить 30 днів. Відповідно до п.п.2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту, встановленим п.1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. 01.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», укладено Договір відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210111-32940-1 від 11.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши матеріали цивільної справи, зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Відповідач [PERSON] 11.01.2021 року уклала договір №210111-32940-1 з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA»), правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «Ріальто» та отримала кредит у розмірі 4000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. [PERSON] порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Таким чином, свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 2684 гривень, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2684 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 9000 грн витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також порядок розгляду справи, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача. На підставі ст. 526, 527, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved