Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка за життя 31.01.1983 склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, заявнику. 22.05.2023 на підставі заяви заявника приватним нотаріусом Лакуста В.І. заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] . Проте при складанні заповіту було допущено помилку в імені спадкодавця, а саме замість « [PERSON] » зазначено ім`я « [PERSON] ». Оскільки без встановлення факту належності вказаного заповіту [PERSON] заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, заявник просить суд встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 31.01.1983 секретарем виконавчого комітету Зеленівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій №12, належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області. В судове засідання заявник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його та заявника відсутності, просив задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа Лівинецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, пояснень щодо заявлених вимог не надала. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2023 у справі відкрито окреме провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 21.08.2023, справу призначено до розгляду по суті. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 31.01.1983 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Зеленівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій №12, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, заповіла [PERSON] (а.с.13). Як убачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 10.06.1993, 10.06.1993 [PERSON] одружилася з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.17). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 17.01.2000 виконкомом Зеленівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області (а.с.12). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72545642 від 22.05.2023, приватним нотаріусом Лакустою В.І. заведена спадкова справа №205/2023 після смерті [PERSON] (а.с.16). Згідно довідок Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №653, №654, №655, №656 від 23.12.2022, [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , при житті була одна й та сама особа, постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно після смерті [PERSON] вчасно, в шестимісячний термін, прийняла [PERSON] , що підтверджується фактичним вступом в управління та володіння, розпорядження спадковим майном померлого протягом шести місяців з 17.01.2000 по 17.07.2000 (а.с.14,15). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У відповідності до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За таких обставин, суд вважає, що заявник у інший спосіб не зможе захистити своє право на спадщину як тільки встановлення юридичного факту належності заповіту заповідачу, оскільки особа, яка складала заповіт, вже померла. Крім того, суд вважає, що вказаний вище спосіб захисту прав заявника буде ефективним і в силу того, що встановлення даного юридичного факту породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення певних прав у заявника. Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved