Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

11 квітня 2023 року до Московського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшов позов представника [PERSON] - адвоката Шаповалова А. М. до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, у якому у них народився син [PERSON] , 2009 р. н. У травні 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням суду. Також у травні 2011 року судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина. У січні 2013 року позивач зареєструвала шлюб з громадянином Америки - [PERSON] , який взяв на себе усі витрати, пов`язані з утриманням позивача та її сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] - відповідач у справі [PERSON] не цікавиться життям сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не спілкується з ним, не допомагає матеріально щодо навчання, оздоровлення та відпочинку дитини. Натомість, мати [PERSON] самостійно займається доглядом та вихованням сина, забезпечує його усім необхідним. Також у позові зазначається, що позивач має достатні умови для всебічного розвитку дитини, син проживає разом з матір`ю за кордоном, позивач має за кордоном нерухомість та бізнес, сталі соціальні зв`язки. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено строки для подання заяв по суті. 09 травня 2023 року від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи. Ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2023 року та 06 червня 2023 року задоволені клопотання представника позивача про проведення судових засідань у справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Електронний суд». Ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року, 04 липня 2023 року та 02 серпня 2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі. 31 липня 2023 року від представника позивача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. 08 серпня 2023 року на електронну пошту суду, а у подальшому - 14 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку, від третьої особи надійшов висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Шаповалов А. М. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У матеріалах справи наявне клопотання представника третьої особи про розгляд справи без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду на 06 жовтня 2023 року, а також судові повістки про виклик до суду на попередні судові засідання та копія ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами у справі направлені відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві, яка є адресою реєстрації останнього згідно з отриманими судом відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України відомостями з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Так, судова повістка про виклик до суду на 04 липня 2023 року отримана [PERSON] , копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами, та судові повістки про виклик до суду на всі інші судові засідання - відповідачем не отримані, конверти повернулися до суду не врученими із зазначенням причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України зазначені обставини свідчать про належне повідомлення сторони про розгляд справи. Причини неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, відтак суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з положеннями ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 716, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - громадянин України [PERSON] , мати - громадянка України [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 06 травня 2011 року у справі № 2-2053/11 шлюб, зареєстрований 18 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 583, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2011 року у справі № 2-н-59/11, з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Севастополя від 18 листопада 2011 року у справі № 2н-59/11, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи утримання з 10 лютого 2011 року і до повноліття дитини. З наданих позивачем доказів слідує, що [PERSON] , [INFO] , має візу Сполучених Штатів Америки. Зі звіту успішності за 4 квартал 2021 - 2022 роки, 2 квартал 2022 - 2023 роки слідує, що [PERSON] є учнем школи початкової підготовки у м. Джерсі, Штат Нью-Джерсі. У матеріалах справи наявні належним чином засвідчені переклади документів від ТОВ «Експорт Фенстар», з яких слідує, що [PERSON] є засновником та власником суб`єкта господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт Фенестар», яке засновано 09.10.2018 з місцем знаходження в Баня-Луці. Надано декларації товариства, у яких зафіксовано його доходи. Також у зазначених документах викладена характеристика [PERSON] , згідно з якою остання є сумлінним та освіченим господарем, зацікавлена у благополуччі працівників і підприємства. Директор товариства у зазначеній характеристиці зазначає, що [PERSON] є свідомою матір`ю. Згідно з договором купівлі-продажу нерухомості від 16.11.2021 [PERSON] має у власності квартиру у Туреччині. З висновку психолога [PERSON] , який має диплом спеціаліста за кваліфікацією психолог, від 06.04.2023 щодо вивчення психологічних аспектів сімейної ситуації слідує, що дитина [PERSON] не пам`ятає свого біологічного батька, щодо відносин з матір`ю - тепле, любляче ставлення, гордість за неї, бажання зробити їй приємний емоційний фон. Також у висновку зазначено, що [PERSON] любляча і турботлива мати, яка робить все можливе для всебічного та гармонійного розвитку свого сина; [PERSON] росте в атмосфері любові, турботи і підтримки; між дитиною та матір`ю встановлений глибокий емоційний зв`язок. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам Салтівського ВДВС у м. Харкоів СМУ МЮ, відповідач [PERSON] має борг по сплаті аліментів, стягнутим на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 квітня 2011 року у справі № 2-н-59/11, який станом на 30.06.2023 складає 97994,02 грн. Актом обстеження умов проживання, складеним представником ССДС, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яка є орендною квартирою та у якій проживають [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] . В акті зазначено, що санітарно-гігєнічні умови проживання відповідають встановленим вимогам та нормативам, у дитини окрема кімната, свій навчальний куточок, спальне місце, багато простору для дозвілля, сезонні речі та взуття в наявності. З заяви про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-ХАРР-2ТА0 слідує, що довіреною особою та законним представником пацієнта [PERSON] , [INFO] , у лікарні ТОВ «ХЕППІ НЕЙШН» є [PERSON] . Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як зазначено у п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання. Відповідач [PERSON] разом із своїм сином не проживає, матеріально його не забезпечує, станом здоров`я не цікавиться. Вихованням та утриманням дитини повністю займається його матір [PERSON] , з якою мешкає малолітній [PERSON] . Відтак, невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та свідоме ухилення від їх виконання повністю знайшли своє підтвердження доказами у суді. Відповідно до висновку № 101-6600/02 від 04 серпня 2023 року орган опіки Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Виходячи із зазначених норм права і беручи до уваги обставини справи, відносини з батьком дитини, який не приділяє жодної уваги малолітньому сину, відсутній в його житті, враховуючи наявні в матеріалах справи докази щодо здійснення повного батьківського піклування над малолітнім [PERSON] його матір`ю, суд вважає, що дитина дійсно позбавлена батьківського піклування з боку батька. Дитина проживає разом з матір`ю, вона забезпечує її всіма належними умовами для розвитку та займається її вихованням. При задоволенні позовних вимог суд також враховує, той факт, що дитина повинна виховуватись в повноцінній родині, мати батька, який буде приділяти увагу її вихованню, а оскільки його біологічний батько не виконує ці обов`язки, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Між позивачем та адвокатом Шаповаловим А.М. 28.02.2023 укладено договір про надання правової допомоги №28-02/23, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу. Відповідно до п.5 даного договору, ціна виконання доручення визначається сторонами у додаткових угодах. 03.03.2023 між позивачем та адвокатом Шаповаловим А.М. укладено додаток №2 до договору №28-02/23 про надання правової допомоги. Відповідно до п.1 вказаного додатку сторони домовились про юридичний супровід у Московському районному суді міста Харкова по справі про позбавлення [PERSON] батьківських прав Згідно із п.2 додатку №2 до договору №28-02/23 про надання правової допомоги, вартість робіт, вказаних у п.1 цього додатку, складає 247 800,00 грн, оплата робиться на момент підписання адвокатської угоди у формі авансу у розмірі 123 900, 00 грн., а другу частину у розмірі 123 900, 00 грн., після отримання «задоволення позовних вимог» рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Внесення авансу за договором про надання правової допомоги підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 28-02/23 від 03.03.2023 року ФОП [PERSON] , у якому зазначено: прийнято від [PERSON] , підстава договір № 28-02/23 від 28.02.2023 та додаток №2 від 03.03.2023 суму 123 900 грн. 00 коп. З детального опису робіт за надану правову допомогу вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: -03.03.2923 усна юридична консультація щодо встановленої проблематики, вивчення документів; аналіз наданих клієнтом письмових доказів; укладення додатку №2 від 03.03.2023 до договору про надання правової допомоги №28-02/23 від 28.02.2023. Кількість витраченого часу дві години ( вартість 20 000 грн); -з 03.04.2023 по 04.04.2023 пошук судової практики та аналіз правової позиції Верховного Суду з постановленої проблематики клієнта; написання позовної заяви, написання детального опису робіт (наданих послуг), затвердження позиції, викладеній у позовній заяві, та тексту детального опису (наданих послуг з клієнтом; формування пакету документів до позовної заяви, направлення позовної заяви до Московського районного суду м.Харкова. Кількість витраченого часу 10 годин (вартість 150 000 грн); -04.04.2023 написання заяви про розшук відповідача та затвердження її з клієнтом; виготовлення копій заяви про розшук, формування додатків до заяви; направлення заяви до відділу поліції. Кількість витраченого часу 6 годин (вартість 77 800 грн). Загальний розмір наданих адвокатом послуг оцінено у 247 800,00 грн. Згідно з ч.3 ст.133 України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (стаття 30 зазначеного Закону). Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Також згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно- виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved