Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 16 вересня 2022 року у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США, 60 % відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 01 січня 2023 року по 09 червня 2023 року у розмірі 1709 (одна тисяча сімсот дев`ять) доларів США 59 центів, штраф в розмірі 350 (триста п`ятдесят) доларів США, а всього 8559,59 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) доларів США 59 центів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3130 гривень 30 копійок. 22 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання судових витрат, що понесені позивачем на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2\~ст. 246 ЦПК України\~визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які будуть понесені [PERSON] , представником позивача [PERSON] надано: копію договору про надання правничої допомоги від 28.04.2023, додаткових угод № 1-2 до договору про надання правової допомоги від 28.04.2023, рахунку № 1 від 20.09.2023 року, акту приймання-передачі від 20.09.2023 року. 28.04.2023 між Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. За умовами розділу 1 укладеного договору Адвокат взяв на себе зобов`язання надати Клієнту комплекс правничої допомоги у Рівненському міському суді Рівненської області у справі за його позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Як зазначено у заяві, у межах укладеного договору та на його підставі, за розпорядженням голови об`єднання Давидюка М.М. повноваження по наданню правової допомоги [PERSON] , покладені на адвоката Дяденчука A.L, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю cepії РН №1126 від 11 вересня 2014 року, про що адвокатським об`єднанням сформовано та видано ордер про надання правничої допомоги. На виконання взятих на себе зобов`язань адвокатом об`єднання було забезпечен правовий супровід вказаної справи при розгляді її Рівненським міським судом Рівненської області та надано Клієнту комплекс правничої допомоги, обсяг якої зазначено в акті передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 20 вересня 2023 року. Відповідно до копії рахунку №1 від 20 вересня 2023 року [PERSON] зобов`язаний у строк до 01 листопада 2023 року сплатити АО «Скорпіон» 5000 гривень за договором про надання правничої допомоги від 28 квітня 2023 року. Відповідно до висновку, що зроблений Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що позивач понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі\~\~5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved