Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] уклала Договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 24.06.2005 року, відповідно якому підписала анкету - заяву про приєднання умов та правил надання банківських послуг № б/н від 12.11.2007 року згідно якої отримала кредит у вигляд встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В редакції умов та правил, що почали діяти з 01.03.2019\~згідно п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи 181-го дня з моменту, порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту які у відповідності до ч. 2\~ст 625 Цивільного кодексу України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % для картки "Універсальна", 84,0 % для карти універсальна. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2023 року має заборгованість 48 903,81 грн. яка складається з 43 135,63 грн. заборгованості за тілом кредита; 5 768,18 грн. заборгованість за простроченими відсотками. За таких обставин\~АТ КБ «Приватбанк»\~просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.06.2005 року у розмірі 48903,81 грн. станом на 13.02.2023, ска складається з 43 135,63 грн. заборгованості за кредитом; 5768,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 2\~684,00 грн. Ухвалою суду від 06.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялась про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 24.06.2005 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти. 12.11.2007 року [PERSON] підпиасала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 12.11.2007 року. (а.с. 8-9). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] слідує, що 24.06.2005 року здійснено старт карткового рахунку № [NUMBER] та 14.07.2005 встановлено кредитний ліміт 2 600,00 грн., який в подальшому було збільшено до 45\~000,00 грн. Проте 26.12.2022 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн Із виписки по карті відповідача слідує, що останній користувався кредитною карткою: знімав кошти з рахунку, здійснював оплату за товари, поповнювала рахунок в терміналі самообслуговування (а.а. 25-34). Із розрахунку позивача вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого Станом на 13.02.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі становить 48\~903,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 43\~135,63 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5768,18 грн. Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено існування договірних відносин між сторонами. Однак відповідач станом на час подання позовної заяви ухиляється від виконання зобов`язань і має перед АТ КБ «Приватбанк» заборгованість. Частиною 3ст. 10\~ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11\~ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно дост. 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 631\~ЦК України строком\~договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом\~статей 525, 526 ЦК України зобов`язання\~мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьоїстатті 1049\~ЦК Українипозичальник\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до положень ст. 13 та\~ст. 81 ЦПК Українисуд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом (а. с. 29-39), був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Отже, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про достатність належних, достовірних та допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог\~АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 48903,81 грн., а відтак про задоволення позовних вимог\~АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141\~ЦПК Українисудові\~витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved