Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Виконавчий комітет Володимирської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Володимирської міської ради з 31.10.2022 року. Причиною постановки на облік було злісне ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків відносно дочки. Мати [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, часто змінює співмешканців, відповідач неодноразово залишала свою дитину на тривалий час та зникала у невідомому напрямку. Рішенням Іваничівського районного суду від 25.10.2022 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно старшого сина [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] погодилася з позбавленням. У відповідача було відібрано дитину рішенням виконавчого комітету Володимирської міської ради та винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дочки. З 24.02.2023 року малолітня [PERSON] , тимчасово влаштована до своєї бабусі [PERSON] , матір зникла у невідомому напрямку, дитиною не цікавиться. Вищезазначені фактори, як кожен окремо, так і всі в сукупності свідчать про навмисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В даному випадку відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, обставинами, які вказують на злісний характер такого ухилення є тривалість, системність, багаторазовість. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] на користь установи або особи, під опікою якої перебуватиме дитина. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на інформацію у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`являлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, однак на адресу суду поверталися конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40, 97). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання по справі №156/779/23 відповідача [PERSON] (а.с. 80-81, 95-96). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 27.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом осіб. 23.08.2023 року протокольною ухвалою підготовче судове засідання відкладено на 07.09.2023 о 14:00 год. Ухвалою від 07.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2023 року. Ухвалами від 12.09.2023 та 02.10.2023 року, за клопотанням начальника Служби у справах дітей, суд постановив проводити судове засідання в режимі відеоконференції. 21.09.2023 протокольною ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні до 04.10.2023 року у зв`язку з неявкою свідка. В судове засідання 04.10.2023 року відповідач не прибув. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, суд визнає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце судового розгляду зазначеної справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд дійшов висновку про наявність можливості здійснення розгляду цієї справи без участі відповідача. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 04.10.2023 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.10.2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 27.01.2021, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , [INFO] , брат чоловіка [PERSON] , [INFO] . Умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, скрізь розкидані речі та кришечки від алкоголю, у дітей відсутні іграшки згідно віку, діти брудні, у старшого сина не було шкарпеток на ніжках, підлога у квартирі холодна. За результатами бесіди матір [PERSON] було попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків та зобов`язано навести лад у помешканні (а.с. 12). Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 13.07.2022, було встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають батько [PERSON] , [INFO] , діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , умови проживання задовільні. [PERSON] залишила сина на [PERSON] та не проживає з ним, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, часто змінює співмешканців. [PERSON] вилучено та передано на тимчасове виховання та утримання дідусеві [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії витягу з протоколу № 07-22 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимирської міської ради від 14.07.2022 року, вирішила підготувати проект рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] та затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] (а.с. 26). Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 20.07.2022, встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають батько [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , умови проживання задовільні. Матір до дитини не з`являється, не цікавиться нею, дитину доглядає батько, комісією вирішено притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності (а.с. 14). Відповідно до копії рішення № 241 від 21.07.2022 року виданого виконавчим комітетом Володимирської міської ради, вирішено малолітню [PERSON] , [INFO] відібрати у матері [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 28.07.2022, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні. За адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - батько та дочка [PERSON] , [INFO] . Матір до дитини не з`являється, не цікавиться нею, не телефонує, зникла у невідомому напрямку. На прохання [PERSON] повернутися та виховувати малолітню дитину не реагує. (а.с. 15). Згідно копії повідомлення про постановку особи молодіжного віку на облік уповноваженого органу з питань пробації від 03.10.2022, [PERSON] , [INFO] поставлений на облік 08.08.2022 року (а.с. 31). Відповідно до копії рішення Іваничівського районного суду від 25.10.2022 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-30). Згідно копії наказу від 31.10.2022 року виданого Службою у справах дітей, виконавчого комітету Володимирської міської ради, малолітню [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (а.с. 9). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 02.11.2022 (18:30 год.), встановлено, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання незадовільні (холодно, відсутні продукти харчування, дитина у будинку одягнена у шапку куртку та чобітки, бігала по будинку), умови для виховання та розвитку дитини не створені. За адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - батько та дочка [PERSON] , [INFO] . Батько малолітньої дитини [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також безпідставно викликав поліцію, щоб йому допомогли в його квартирі "вибити" двері. Комісія надала 2 (дві) години для опалення будинку, приготування їжі та прибирання (а.с. 16). Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 02.11.2022 (21:00 год.), встановлено, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання: придбано продукти, розпалено грубку в кімнаті, частково налагоджено безлад. За адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - батько та дочка [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] поводився агресивно, привів сусіда який виламав міжкімнатні двері (а.с. 17). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 16.11.2022, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання частково задовільні. За адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - батько та дочка [PERSON] , [INFO] . Батько малолітньої дитини [PERSON] не має засобів існування, краде, щоб прогодувати малолітню дитину, за що отримав умовний термін. Висновок комісії: - не створено умов для подальшого перебування дитини з батьком, дитину вилучено. (а.с. 18). Згідно копії витягу з протоколу № 11-22 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимирської міської ради від 17.11.2022 року, вирішено підготувати проект рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] у батька [PERSON] . Питання про виконання батьківських обов`язків за доцільності повернення [PERSON] дочки [PERSON] заслухати на черговому засіданні (а.с. 24-25). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 21.12.2022, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання: частково задовільні, в будинку прохолодно, кухня потребує ремонту, для дитини є місце відпочинку та наявні одяг та іграшки. За адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - батько та дочка [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] влаштувався на роботу. (а.с. 19). Згідно копії витягу з протоколу № 12-22 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимирської міської ради від 22.12.2022 року, розглядалося на порядку денному питання про підготовку висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та про доцільність повернення малолітньої [PERSON] батьку [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до копії рішення № 433 від 24.12.2022 року виконавчого комітету Володимирської міської ради, вирішено відібрати дитину [PERSON] , [INFO] у батька [PERSON] (а.с. 32) Згідно копії рішення № 36 від 23.01.2023 року, виконавчого комітету Володимирської міської ради, вирішено повернути малолітню [PERSON] , [INFO] на виховання та утримання батька [PERSON] (а.с. 33). Відповідно до копії рішення про затвердження висновку та самим висновком № 37 від 23.01.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , виданого виконавчим комітетом Володимирської міської ради, виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 11 - зворот). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 08.02.2023, встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] - бабуся малолітньої [PERSON] . Комісією встановлено, що в квартирі пічне опалення, кухня потребує ремонту, відсутній туалет, ванна, душова не опалюється (холодна), дитина миється у великій мисці. [PERSON] хоче, щоб дитина перебувала у неї, просить передати її на тимчасове влаштування. [PERSON] зобов`язалася покращити умови проживання та зробити ремонт (а.с. 20). Відповідно до копії витягу з протоколу № 02-23 чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимирської міської ради від 09.02.2023 року розглядалася на порядку денному інформація щодо умов перебування тимчасово влаштованої малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Згідно копії протоколу № 02а-23 позачергового засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимирської міської ради від 24.02.2023 року вирішено тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] до бабусі [PERSON] , а останній належним чином дбати про онуку, привести житло до належних умов проживання, забезпечити відвідування [PERSON] дошкільного закладу (а.с. 21). Відповідно до копії довідки №834 від 13.03.2023 року, встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 20.01.2023 (а.с. 34). Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що являється бабусею [PERSON] , мати дитини виховувала малолітню [PERSON] лише один рік, після цього зникла, мати дитини вела аморальний спосіб життя, проживала з різним чоловіками, вживала спиртні напої. На даний час [PERSON] не знає, де знаходиться відповідач, однак зазначила, що [PERSON] до дитини не прихильна, нічим не допомагає, не цікавиться дитиною, не дзвонить. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19). Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наведені факти та обставини, суд приходить до переконання, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву. Відповідачем, [PERSON] порушено право її дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Іваничівський суд звертає увагу, що діти як суб`єкти правовідносин є більш незахищеними по відношенню до дорослих осіб, тому правова регламентація їх захисту деталізована і гарантована законодавством. Позбавлення батьківських прав є серйозним покаранням за невиконання батьківських обов`язків і є крайньою необхідністю у випадках, коли фізичне, моральне та духовне благополуччя дитини є в небезпеці або знаходиться під загрозою. Така процедура надає можливість захистити права, інтереси та всебічний і повноцінний розвиток дитини. Водночас державний осуд поведінки батьків указує на їх помилки, дає настанову для виправлення і можливості повернення дитини в сім`ю. Відповідач байдужа до життя та здоров`я своєї доньки, самоусунулась від виховання, не проживає разом із дитиною, не зустрічається з нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується наданими суду доказами та показами свідка [PERSON] , яка ствердила, що малолітня дитина виховувалась матір`ю лише один рік після народження, на прохання повернутися до дитини та зайнятися її вихованням, остання не реагує. Суд наголошує, що постійні зміни умов проживання в негативну сторону, відсутність піклування, неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки негативно впливають на фізичне та психологічне здоров`я дитини. Однак, позбавлення батьківських прав носить також превентивний характер, що дає змогу іншим батькам переосмислити відносини з дітьми і стати на шлях виправлення задля збереження повноцінної сім`ї. З урахуванням найкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечним є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дочки, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд стягує аліменти з відповідача на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись дитина, а отже на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] слід стягувати аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернувся із позовом до суду - з 21 липня 2023 року. VI. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави сплачений судовий збір у розмірі по 1073,60 грн. за кожну вимогу окремо. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved