Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

1.Позиція позивача. 02 серпня 2023 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким [PERSON] просить: - шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 13.06.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 144 розірвати; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , судові витрати в сумі 1073,60 грн. на її користь. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що сторони перебувають у у шлюбі, який зареєстрований 13.06.2015 року. Від шлюбних відносин у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Через те, що зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, сторони припинили спільне проживання з січня 2023 року. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя, як подружжя, суперечить їх інтересам. 2. Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] визнав позовні вимоги, просить провести розгляд справи за його відсутності. 3. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати за її відсутності . Відповідач, [PERSON] подав до суду заяву, зазначив, що визнає позовні вимоги, просить провести розгляд справи за його відсутності. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 02 серпня 2023 року [PERSON] до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області подав позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2023 року цивільну справу передали до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 7). 17 серпня 2023 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12). 17серпня 2023 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, просить долучити до матеріалів справи витяг з реєстру територіальної громади про місце мешкання дитини (а.с. 14). 23 серпня 2023 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить провести розгляд справи за її відсутності (а.с. 15). 12 вересня 2023 року на електронну пошту суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій зазначає, що 14.09.2023 року справа буде відбуватись без його присутності по стану його здоров`я (а.с. 18). 09 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 23). У відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 5. Фактичні обставини встановлені судом. \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2015 року, зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 144 (а.с.5). Дошлюбним прізвищем\~позивача\~ [PERSON] є « [PERSON] », що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 78 (а.с. 6). Спору про поділ майна сторони не мають. Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки з січня 2023 року. Через те, що зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя, як подружжя, суперечить їх інтересам. 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до положень ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як вбачається із встановлених обставин спору, примирення між сторонами не є доцільним. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.8\~Постанови від 21грудня 2007 року N11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.\~113\~Сімейного\~Кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу. Як встановлено судом, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати\~шлюб з відповідачем. Відповідач, в свою чергу визнав позовні вимоги, в повному обсязі, вважає, що збереження шлюбу та подальше перебування у шлюбі не можливим. Приймаючи до уваги позиції сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача \~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом враховується що при зверненні із позовом [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3125987715.1 від 01 серпня 2023 року (а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та клопотання позивача щодо стягнення судового збору з відповідача на її користь, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати\~по справі,\~пов`язані\~зі сплатою\~судового збору\~при подачі\~нею позову\~до суду 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved