Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебувала зазначена цивільна справа. 14.09.2023 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду). 20.09.2023 року до суду надійшла заява представника третьої особи [PERSON] , адвоката Горбового В.А. про ухвалення у справі додаткового рішення, у якій представник третьої особи просив стягнути з позивача [PERSON] на користь третьої особи [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000 грн. Заява мотивована тим, що третя особа [PERSON] у зв`язку з його участю як третьої особи фактично поніс витрати на професійну правову допомогу у розмірі 45000 грн. Клієнт та адвокат погодили перелік послуг з надання правничої допомоги, які складались з: Зустрічі, консультації клієнта та узгодження правової позиції (3 год.); Збір доказів (7 год.); Ознайомлення з наданими матеріалами, їх вивчення та аналіз (7 год.); Підготовка та направлення примірників заяв, клопотань з додатками суду та учасникам справи (10 год.); Участь у судових засіданнях з розгляду справи (5 год.); Витрати, пов`язані з явкою до суду адвоката - 5000 грн. Сторони узгодили вартість виконаних робіт адвокатом у чітко фіксованому розмірі 1342 грн. за 1 годину роботи. Позиції сторін Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі та відмовити у її задоволенні. Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином. Причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та інших заяв, клопотань, заперечень тощо по суті розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення від нього не надходило. Третя особа та його представник у судове засідання також не з`явились. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, причин своєї неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не направили. Встановлені судом обставини та застосовані норми права. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Щодо підстав для ухвалення додаткового рішення Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення може бути ухвалено якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету. Оскільки представник третьої особи звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, що унеможливило суд вирішити питання про розподіл судових витрат в ухвалі про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до висновку про ухвалення у справі додаткового рішення, яким слід вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат. Щодо підстав стягнення судових витрат з позивача на користь третьої особи Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та до закриття підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті, позивач подала заяву про залишення її позову без розгляду, про що 14.09.2023 року судом постановлено відповідну ухвалу з підстави, визначеної п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду). Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Така правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 11.01.2022 року у справі № 449/1290/20, провадження № 61-18698св21. Питання відшкодування судових витрат у разі залишення позову без розгляду визначені ст. 142 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачає, що витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Разом з тим, у результаті залишення позовної заяви без розгляду процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених третьою особою. Таким чином, враховуючи те, що стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування третій особі витрат на правову допомогу у разі залишення позову без розгляду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника третьої особи [PERSON] , адвоката Горбового В.А. про розподіл судових витрат на правову допомогу адвоката, шляхом їх стягнення з позивача на користь третьої особи.

Outcome: dismissed