Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за N 15510, про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитом у розмірі 28829,94 грн., таким, що не підлягає виконанню, вказуючи, що згідно норм чинного законодавства існує можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, однак, у даному випадку, укладений кредитний договір не посвідчувався нотаріально. Тому при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не дотримався умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем 12.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження N 67495420. Також просив стягнути з\~ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ»"\~5000 грн. витрат на правову допомогу, 1073,60 грн. судового збору при подання позовної заяви до суду та 536,80 грн. судового збору при поданні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15 вересня 2023 року відповідач надав суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, оскільки вважає необгрунтовваною вимогу позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Просить суд відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правничу допомогу та відмовити позивачу у задволенні позорвних вимог у повному обсязі. Треті особи про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позовних вимог не скористалися, заяв та клопотань до суду не надавали. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні правовідносини. 28 серпня 2018 року [PERSON] , [INFO] уклав шлюб, та після укладення шлюбу йому присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 серпня 2018 року, виданого Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві ( а.с.9). 15 лютого 2021 року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~(правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 69-МЛ від 27.05.2021 є\~ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « КРЕДИТ КАПІТАЛ»") та [PERSON] було укладено кредитний договір N 3721950 , на підставі якого останній отримав кредит. 01 червня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис N 15510, згідно якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь\~ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ"\~заборгованість за кредитним договором N 3721950 від 15.02.2021 у розмірі 28829,94 грн. 12.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. відкрито виконавче провадження N 67495420 з приводу примусового виконання виконавчого напису N 15510 від 01.06.2021 Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса"\~стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~(далі - Перелік документів). У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. N 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі N 310/293/15. З огляду на те, що кредитний договір нотаріально не посвідчувався, чим порушено порядок подання документів нотаріусу для вчинення у безспірному порядку виконавчого напису, звернення стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості перед банком у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Позивач просив стягнути з\~ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ"\~5000 грн. витрат на правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~(далі -\~Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду надано: договір N б/н від 18.05.2023 року про надання професійної правничої допомоги, Акт прийому передачі наданих послуг від 18.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги № б/н від 18.05.2023 року, детальний опис робіт, ордер серії СА № 1060253 від 19.07.2023 року, платіжна інструкція № 3с901d23df від 18.05.2023 року про оплату послуг з надання правової (правничої) допомоги. Відповідачем в клопотанні про зменьшення судови витрат на правничу допомогу не доведено неспівмірності витрат позивача на правничу допомог, та за таких обставин, враховуючи п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 5000 грн. та підлягають стягненню з відповідача\~ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ"\~на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн. судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved