Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

07\~серпня 2023\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . Має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] , [INFO] . та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та догляду за своїми неповнолітніми дітьми. При перевірці місця проживання відповідачки було виявлено безлад, антисанітарію. Діти знаходяться на контролі служби у справах дітей. Неодноразові бесіди з відповідачкою не дали результатів, вона продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання матір`ю своїх дітей, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. На підставі зазначеного просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь державної установи, де будуть знаходитися діти або опікуна чи піклувальника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, через невиконання відповідачкою батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання своїх малолітніх дітей та зловживання алкогольними напоями. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання. Невиконання батьківських обов`язків пояснила скрутним матеріальним становищем сім`ї, відсутністю роботи, зловживання алкоголем та наявністю у неї тяжкої хвороби. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. Так з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 травня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] у м. Києві, а його матір`ю є відповідачка по справі [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2014 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Романівка Березнегуватського району Миколаївської області, а її матір`ю є відповідачка по справі [PERSON] (а.с.7). Також з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2017 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Романівка Березнегуватського району Миколаївської області, а його матір`ю є відповідачка по справі [PERSON] (а.с.8). З довідки старости Новоукраїнського старостинського округу № 4 Березнегуватської селищної ради від 01 серпня 2023 року за № 146/19.1-07 слідує, що відповідачка [PERSON] проживає на території Новоукраїнського старостинського округу та зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження та співмешканцем [PERSON] , 1986 року народження. (а.с.28). За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, постійного місця роботи немає, зловживає алкоголем, вихованням і доглядом за дітьми не займається, перебуває на обліку в службі у справах дітей, на зауваження щодо неналежного догляду за дітьми та аморальної поведінки не реагує, вчиняє адміністративні правопорушення. Найменший син відповідачки [PERSON] , 2017 року народження, потребує лікування, оскільки має психічні та фізичні відхилення, однак вона станом на 25 липня 2023 року декларацію з лікарем розірвала та не переуклала. За медичною допомогою та на огляди з дитиною не звертається. (а.с.26,30). Батько дітей [PERSON] , [INFO] , з травня 2023 року перебуває у лавах Збройних Сил України, однак за час проживання на території с. Романівка разом із співмешканкою [PERSON] також зловживав алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї, вихованням та доглядом за дітьми не займався (а.с.29). На даний час, за сповіщенням начальника третього відділу Баштанського РТЦК та СП від 18 вересня 2023 року, батько малолітніх дітей [PERSON] , 1986 року народження, з 29 серпня 2023 року зник безвісти в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області (а.с.52). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 13 жовтня 2022 року, 14 грудня 2022 року, 05 травня 2023 року, 04 липня 2023 року, складених службою у справах дітей Березнегуватської селищної ради за участю старости Новоукраїнського старостинського округу слідує, що відповідачкою за місцем проживання не створені умови для проживання і виховання дітей, житло не відповідає санітарно гігієнічним умовам, подвір`я та присадибна ділянка не упорядковані та необроблені, у будинку, який потребує ремонту, брудно, в наявності продукти харчування лише із гуманітарної допомоги. Під час останньої перевірки відповідачка мала ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.13-14,18,20-22). З 19 жовтня 2022 року малолітній діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради як діти, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с.17). Невиконання відповідачкою батьківських обов`язків стосовно своїх трьох малолітніх дітей, зловживання алкогольними напоями та ведення аморального способу життя підтвердила і в судовому засіданні колишній голова Федорівської сільської ради [PERSON] , будучи допитаною в якості свідка. Згідно витягу з протоколу № 7 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Березнегуватської селищної ради від 19 липня 2023 року, вказаною комісією визнано доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження (а.с.31-32). Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої\~статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України\~дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06). Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд доходить висновку, що наявними у справі доказами підтверджуються факти ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо її малолітніх дітей, а саме вона не забезпечує їх необхідним харчування, медичним доглядом і лікуванням, що негативно впливає на фізичний і інтелектуальний розвиток дітей, не приділяє їм належної уваги, не спілкується і не займається з ними у обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не дотримується елементарних правил гігієни, не сприяє отриманню дітьми навичок які притаманні у їх віці . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачки від догляду і виховання дітей, є результатом її винної поведінки, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Відповідачка не виявляє інтересу до дітей та наміру змінити свою поведінку щодо них у кращу сторону. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітніх дітей, оскільки наявні у справі докази підтверджують, що перебуваючи з матір`ю [PERSON] малолітні діти знаходяться у небезпечному та неблагополучному для них середовищі, що становить загрозу їх нормальному розвитку, здоров`ю і життю. Таким чином, позовні вимоги позивача стосовно позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами, з яким звернувся до суду, а тому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України та ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір, в розмірі 2147,2 грн. за вимогу майнового та не майнового характеру.

Outcome: approved