Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У травні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом відповідно до якого позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором 16800-10/2021 в розмірі 29 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 21 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 16800-10/2021 шляхом підписання його електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» були виконані взяті на себе зобов`язання кредитора, однак відповідач свої зобов`язання як боржника у зобов`язанні не виконує. 11 серпня 2021 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до відповідача за Кредитним договором № 16800-10/2021 від 21.10.2021 в розмірі 29 000,00 грн., з яких: - 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити з підстав викладених у позові. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.06.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача на позову заяву у якому відповідач відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. У відзиві вказано, що будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, суду не надано. Вважаємо, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту укладення договору, наявності заборгованості відповідача у вказаній сумі 29 000,00 грн., тобто наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 16800-10/2021 від 21.10.2021. Зважаючи на вищевикладене, вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 16800-10/2021 від 21.10.2021 не підлягають задоволенню через їх недоведеність, у зв`язку із чим в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначено, що в долученому примірнику договору та графіку розрахунків обумовлено сукупну вартість кредиту 11 000,00 грн., яка включає: 8 000,00 грн. - сума кредиту; 3 000,00 грн. - проценти за користування кредитними коштами, які нараховуються за ставкою 1,25 % від суми кредиту на добу, термін повернення кредитних коштів 30 днів, відповідно строк повернення кредитних коштів до 19.11.2021 (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору), матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання позики. Відповідачем вказано, що право ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 19 листопада 2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом, при цьому в позовній заяві не наведено підстав такого розрахунку процентів. А додані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитними договорами містять виключно суми процентів, права вимоги яких були передані відповідачу від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ». Відповідач зазначає, що позивачем не надано детального розрахунку з простроченої заборгованості за процентами в сумі 21 000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою. З урахуванням наведеного, вважає, що розрахунок позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом у розмірі 21 000,00 грн., нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (19.11.2021), суперечить вимогам вищевказаного закону та сталій судовій практиці в Україні. 22.06.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якій представник позивача просив суд задовольнити позов у повному обсязі та зазначив, що у відповідності до умов кредитного договору його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитного договору, а саме [NUMBER] , та зазначений відповідачем у відзиві. Також зазначено, що укладеним договором передбачено всі фінансові зобов`язання позичальника, тобто до відома позичальника у необхідному обсязі було доведено передбачена законом інформація щодо умов кредитування. Вказано, що відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перерахована кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів по вказаному у позові договорі. 18.09.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Калініна С.К. про приєднання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у позовній заяві, а також у поданій 01.06.2023 заяві представника позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду одночасно із відзивом надійшла заява представника позивача [PERSON] -адвоката Калініна С.К. у якій він просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 січня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16800-10/2021, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19.11.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % (процентів) на добу. Пунктами 1.5.-1.7. Договору визначено, що з метою поглиблення довіри до Товариства Клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5 % на добу. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом. Невід`ємною частиною цього Договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредит, які розміщенні на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Так, відповідно до п. 2.5 Кредитного договору № 16800-10/2021, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Умовами п.п. 3.3.3 Кредитного договору передбачено, що клієнт має право, продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього терміну повернення кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в. п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Кредитний договір № 16800-10/2021 від 21.10.2021 було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором електронним підписом 1827. До матеріалів справи долучено додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №16800-10/2021, а саме графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту, в якому визначено, що сума кредиту за договором 8000,00 грн., процента за користування кредитом 3000,00 грн., загальна вартість кредиту 11 000,00 грн. Окрім того, до матеріалів справи долучено підписаний позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором електронним підписом 1827 21.10.2021, що [PERSON] підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією. про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умова кредитування, а також підтвердження отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптованого договір до її потре та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. У вказаній інформації зокрема зазначено основі умови кредитування та інформація щодо орієнтовної реє сальної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача, а саме вказаного, що тип кредиту - позика, сума становить 8000,00 грн., строк 30 днів, загальній витрат за кредитом за період 30 календарних днів з 21.10.2021 по 19.11.2021 розрахований із суми позики 8000,00 грн. становить 3000,00 грн. Так, вказано, що орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту відсотки, комісії та інші платежі), становить 11 000,00 грн. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений кредитним договором.. Судом встановлено, що 21 вересня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. При цьому, відповідно до копії Реєстру боржників від 21 вересня 2021 року до договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 16800-10/2021 у розмірі 29 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно копії платіжної інструкції №18799 від 23.09.2022 року, яка була долучена до відповіді на відзив, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» грошові кошти в оплату за відступлення прав вимоги згідно з Договором факторингу №21092022 від 21.09.2022 у розмірі 1 128 621,72 грн. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, складений позивачем, згідно з яким заборгованість за кредитним договором № 16800-10/2021 за період з 21 вересня 2022 року по 31 березня 2023 року на сума боргу в розмірі 8000,00 грн. нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 21 000,00 грн. Також матеріали справи містять копії: свідоцтва про державну реєстрацію позивача як юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію позивача як фінансової установи, розпорядження про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виписки з ЄДРЮОФПГФ щодо ТОВ «ФК «Інвеструм», свідоцтва про реєстрацію ТОВ «ФК «Інвеструм» як фінансової установи, статуту ТОВ «ФК «Інвеструм». Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, номер телефону), які до того ж відповідають даним зазначеним у відзиві, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач зверталась до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. При цьому слід зазначити, що відповідач подав відзив у справі, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог не надав. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором № 16800-10/2021, проте не виконував взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув. Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування позивачем відсотків за кредитним договором, зокрема в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив позивач, нараховуючи такі відсотки. Однак, з огляду на встановлені обставини, та укладену між первісним кредитором і відповідачем кредитного договору № 16800-10/2021, додатку до нього, а саме графіку розрахунків та супна вартість кредиту та підписання відповідачем інформації щодо кредиту згідно з якою сторонами договору була визначена загальна сума заборгованості відповідача у розмірі 11 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума кредиту, 3 000,00 грн. - сума відсотків за користування кредитом, суд приходить до висновку, що саме вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд враховує, що вказаний розмір заборгованості та відсотків погоджений між сторонами кредитному договорі, і визначені умовами договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 11 000,00 грн. (37,93%) пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial