Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] 14.01.2020 був укладений Договір № 1/0120 про надання послуг представництва в суді. Позивачем здійснювались заходи на виконання умов укладеного між сторонами Договору. Однак всупереч умовам укладеного Договору про надання послуг представництва в суді, [PERSON] не здійснив оплату за вказаним Договором в строк п`яти робочих днів з моменту отримання коштів в розмірі 22558,57грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по основному зобов`язанню в розмірі 22558,57грн, пеню в розмірі 19800,24грн, інфляційні витрати в розмірі 11096,67грн, 3% річних в розмірі 2030,27грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1103,60грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва 27.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача [PERSON] 11.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що між сторонами 14.01.2020 дійсно був укладений Договір №1/0120 про надання послуг представництва в суді. Відповідач зазначає, що вказаний Договір ним було підписано вже після розгляду справи № 754/850/20, оскільки сторони в минулому були друзями та Договір носив формальний вигляд. Вказує, що сторони, підписанням договору, погодили, що позивач зобов`язується представляти інтереси клієнта: представництво в суді; стягнення моральної компенсації; стягнення моральної шкоди; стягнення інших належних клієнту виплат. Однак позивач не просив суд застосувати до [PERSON] будь-яку матеріальну компенсацію та не просив суд про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди. До того ж, позовна заява про поновлення на роботі була саме підписана представником [PERSON] - громадянином [PERSON] . Зазначає, що таким чином позивач не виконав умов Договору в частині зобов`язання щодо стягнення будь-яких компенсацій та моральної шкоди під час розгляду справи № 754/850/20. Крім того відповідач у своєму відзиві вказує, що платіжне доручення № 5037 від 05.08.2020 не має відмітки казначейської служби, доручення має штам замість круглої печатки, та в дорученні наявні незаповнені поля, а отже твердження позивача що дане платіжне доручення є доказом оплати грошових коштів є також безпідставними. Відповідач [PERSON] зазначає, що вони з позивачем в усному порядку домовились про оплату послуг адвоката в суді в розмірі 10000,00грн, які ним були переведено двома платежами 13.08.2020 та 27.08.2020 по 5000,00грн кожний, однак позивач за ці кошти не вказує, та не бере їх до розрахунку. А розрахунок пені і штрафних санкцій здійснені поза межами позовної давності. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Від позивача [PERSON] 14.09.2023 до суду надійшли пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що долучені відповідачем до матеріалів справи квитанції не містять інформації щодо призначення платежу в зв`язку з чим з їх змісту неможливо встановити за які послуги і по якій справі вони були сплачені. Тому не можуть бути визнані судом належними і достовірними доказами. Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 19.09.2023 не з`явився. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи та доказами. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Клімов А.Ю. в судове засідання призначене на 19.09.2023 не з`явились. До суду від адвоката Клімова А.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Позов не визнають та просять відмовити у його задоволенні. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 14.01.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №1/01/20 про надання послуг представництва в суді. Відповідно до п. 1.1 Договору клієнт доручає, а представник приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу та здійснювати представництва в суді в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором щодо поновлення порушених адміністрацією комунального підприємства «Київтранспарксервіс» прав клієнта та стягнення з зазначеного підприємства матеріальної компенсації, моральної шкоди та інших платежів належних клієнту. Згідно із п. 2.1-2.3 Договору представник, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: представляє у встановлено порядку інтереси клієнта в судах та в інших органах під час розгляду цивільно-правових спорів, а також в органах державної виконавчої служби; узагальнює та аналізує практику розгляду судових та інших справ, надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надає консультації, висновки довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності пов`язаної з розглядом судами цивільного спору; представник на виконання доручень клієнта та умов Договору зобов`язаний реалізовувати права та обов`язки за Договором,

Outcome: approved