Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , у останньої [INFO] народилася дитина [PERSON] . 06.02.2023 року позивач дізнався від матері дитини, що він є біологічним батьком [PERSON] . Оскільки у позивача та матері дитини у 2015 року були близькі стосунки, позивач, з урахуванням заяви від 27.03.2023 року, просить визнати його батьком [PERSON] , виключити з актового запису № 235, складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 16.02.2016 року, про народження дитини відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком дитини [PERSON] записати [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.02.2022 року по справі призначено судову генетичну експертизу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2022 року підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника відповідача 30.03.2023 року надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] . Після народження дитини сім`я переїхала проживати до батьків [PERSON] : позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] . Після розірвання шлюбу між відповідачем та [PERSON] остання з дитиною залишилися проживати з батьками відповідача, які продовжують перебувати в зареєстрованому шлюбі. Відповідач не має жодних сумнівів, що він є батьком дитини. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. 10.04.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій заперечував проти аргументів відповідача та наголосив, що судова експертиза підтвердить батьківство позивача. 13.04.2023 року від представника [PERSON] надійшло заперечення, у якому зазначив, що дії позивача направлені лише на затягування справи, яка розглядається за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкування батька з дитиною. 03.05.2023 року від [PERSON] надійшли пояснення, у яких зазначила, що між нею та позивачем були інтимні стосунки в 2015 році, внаслідок яких вона завагітніла і народила доньку [PERSON] . Про те, що позивач є батьком [PERSON] повідомила його [INFO] в день народження дитини. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 04.05.2023 року по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизи, на час проведення якої провадження по справі зупинено. Ухвалою судді від 09.08.2023 року провадження по справі поновлено. Ухвалою суду, постановленою 07.09.2023 року без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі відповідача, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Також зазначила, що відповідач до проведення експертизи не знав, що не є батьком дитини, сплачував аліменти, бажав зустрічатися та брати участь у вихованні дитини. Тому з урахуванням цих обставин, просить не стягувати з нього судові витрати. Від третьої особи [PERSON] надійшло клопотання, у якому просила розгляд справи проводити без її участі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 24.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.8). [INFO] в [PERSON] народилася дитина [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 235, складений Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.7,9). Як встановлено з пояснень позивача та [PERSON] , під час шлюбу останньої з відповідачем, у 2015 року між позивачем та його невісткою були близькі стосунки, внаслідок яких [INFO] народилася дитина [PERSON] , про те, що позивач є біологічним батьком дитини, він дізнався від матері дитини 06.02.2023 року. Відповідно до висновку експерта № 1018-МГ, проведеного на підставі ухвали суду, молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що: - [PERSON] , [INFO] , може бути батьком [PERSON] , [INFO] , з вірогідністю 99,9999 %, - [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком [PERSON] , народженої [PERSON] , тобто батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] виключається. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved