Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області\~ із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №91. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 30 січня 2010 року між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] . Між ними зіпсувалися стосунки, що негативно впливає на неї та дитину. Відповідач вживає спиртні напої, принижує та обзиває її. Посилаючись на наведене, позивач просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2023 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року вжито заходів щодо примирення подружжя, надано подружжю термін для примирення строком до 25 вересня 2023 року та провадження у справі зупинено. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2023 року поновлено провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 січня 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №91. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2010 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, між ними припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Судом було вжито заходів щодо збереження шлюбу та надано строк на примирення. Однак, сторони не примирились, про що вказали в судовому засіданні та не заперечили щодо розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки сторони підтримують викладені в позові обставини, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved