Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 09 липня 1976 року, її матір [PERSON] отримала ордер № 282276 на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на сім`ю у складі 2 осіб, а саме: [PERSON] та її, [PERSON] , що підтверджується копією ордеру від 09.07.1976 року. Згодом вулиця Набережна Славутича була перейменована на проспект Героїв Сталінграду. 06.11.1983 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] померла матір позивачки, [PERSON] . Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлої. В 2001 році після смерті матері особовий рахунок на дану квартиру було переоформлено на позивачку, як єдиного спадкоємця. З 2001 року і по даний час всі комунальні платежі сплачує одноособово. 28.12.2001 року приватизувала дану квартиру та отримала Свідоцтво про право власності на житло на всіх зареєстрованих осіб, в тому числі і на свого чоловіка, [PERSON] . В своєму позові позивач заперечує щодо включення [PERSON] , який не є членом сім`ї наймача, до власників квартири, яка виділялась матері. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] не мають кровного споріднення, тому він не являється членом сім`ї наймача, відповідно до чинного законодавства. [PERSON] , являється співвласником частини квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності від 28 грудня 2001 року. Вважає, що [PERSON] було незаконно включено до свідоцтва про право власності на житло, таким чином зменшено її частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. До складу спадщини після померлого входить окрім іншого 1/2 частини квартири 252 , що знаходиться за вищевказаною адресою. Звернулася з заявою про прийняття спадщини до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори як дружина спадкодавця, проте стало відомо, що відповідачка матір чоловіка, теж звернулася з заявою про прийняття спадщини, а в подальшому відповідачка відмовилася від спадщини на користь своєї доньки, [PERSON] . Посилаючись на ст.ст.1,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.3 СК України, ст.61, 64 ЖК України просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 28 грудня 2001 року в частині права власності [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 13.04.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 30.06.2021 року від Оболонської районної у м.Києві надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації на Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, оскільки завданням вказаного органу, зокрема, є приватизація державного житлового фонду. 14.09.2021 року [PERSON] подала клопотання про залучення в якості співвідповідача Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації. Від відповідача [PERSON] до суду подано клопотання про застосування строків позовної давності, так як ст.257 ЦК України встановлює загальну позовну давність у три роки, в той час як з моменту отримання оспорюваних документів, а саме свідоцтва про право власності на спірну квартиру від 28.12.2001 року пройшло більше 10 років. Просила суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності звернення до суду із цим позовом. Від співвідповідача - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації до суду надійшов відзив на позов в якому посилалися на те, що приватизація спірної квартири відбулася відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На час приватизації квартири позивач разом зі своїм чоловіком [PERSON] (померлим) станом на 15.12.2001 року були зареєстровані та проживали в кв. [ADDRESS] і відповідно до наданого пакету документів була приватизована 28.12.2001 року на двох осіб, про що видано свідоцтво про право власності на житло, просили суд в задоволенні позову відмовити. 30.09.2022 року від позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою від 30.09.2022 року з занесенням до протоколу судового засідання в якості співвідповідача залучено [PERSON] 24.01.2023 року з 11-ї державної нотаріальної контори надійшов інформаційний лист стосовно спадкоємців померлого [PERSON] . В судових засіданнях позивач з представником позовні вимоги підтримували, з обставин викладених в позові та просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. Представник співвідповідача Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації проти задоволення позову заперечувала, з обставин викладених у відзиві просила суд відмовити в позові. Представник відповідача - Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, представників співвідповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] 27.12.2001 року звернулася до органу приватизації з заявою відповідно до якої просила оформити передачу в приватну (спільну сумісну) власність квартиру [ADDRESS] , що займає з членами сім`ї на умовах найму. Вказана заява містить підписи повнолітніх членів сім`ї про згоду на приватизацію житла, а саме [PERSON] та [PERSON] . Позивач не оспорювала написання заяви про приватизацію і не оспорювала свій підпис та підпис [PERSON] . Приватизація спірної квартири здійснювалась відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992 року № 56, яке було дійсне на момент приватизації спірної квартири. Пунктом другим статті 8 Закону передбачено, що передача займаних квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, серед них тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Пунктом 20 Положення визначено, що при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення (форма3). У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Одночасно з заявою про передачу квартири позивачем надана довідка про зареєстрованих осіб від 15.12.2001 року, з якої убачається, що особистий рахунок значиться на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , виписана 19.09.2000 р. В спірній квартирі зареєстровані [PERSON] (дочка) та [PERSON] (зять). Розпорядженням органу приватизації «Про приватизацію державного житлового фонду в Оболонському районі» від 28.12.2001 року за № 2231 спірну квартиру передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] та видано свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло кв. [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] . Згідно зі ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного й комунального житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму, який укладається між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією, відповідним підприємством, установою, організацією, і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Інтереси всіх членів сім`ї, що включені в ордер, представляє особа, на ім`я якої виданий ордер і яка укладає договір найму з наймодавцем. На момент приватизації особа, яка отримувала ордер на житлове приміщення, а саме [PERSON] є померлою особою, що стало підставою для укладення в подальшому договору найму житлового приміщення між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією) та позивачем. [INFO] [PERSON] помер. Як убачається з листа 11-ї київської державної нотаріальної контори, відповідно до матеріалів спадкової справи № 1085/2020, заведеної одинадцятою КНДК 15.12.2020 року, із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця - [PERSON] , а також 02.01.2021 року надійшла заява про прийняття спадщини від рідної сестри померлого - [PERSON] , так як на її користь відмовилася мати спадкодавця - [PERSON] , шляхом подання відповідної заяви. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні представник співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові. Проте, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Суд не застосовує строк позовної давної до вимог [PERSON] , оскільки розглядаючи справу, в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено порушень вимог закону під час приватизації спірної квартири. При цьому суд зазначає, що нормами діючого законодавства не передбачено визнання свідоцтва про право власності на житло видане відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» частково недійсним (в частині права власності [PERSON] ) у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що при відмові в задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed