Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач на підставі судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року у справі №135/964/19 сплачував на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 20 липня 2023 року старша дитина досягла повнолітня. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти за позовом платника аліментів стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, на підставі судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 21 серпня 2019 року у справі №135/964/19 з відповідача у подальшому стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Зазначеного розміру аліментів не достатньо для утримання доньки, її повноцінного духовного та фізичного розвитку, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), та отримана ним 10.08.2023 року, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 21 серпня 20198 року у справі №135/964/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] , народилася [INFO] , отже досягла повноліття [INFO] . З урахуванням наведеного та того, що на момент розгляду справи [PERSON] досягла повноліття, розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на утримання іншої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь позивача починаючи з 20 липня 2023 року буде складати 1/6 частку від заробітку (доходу) батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України). Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У зв`язку з досягненням повноліття [PERSON] з позивача припинено стягнення аліментів на її утримання, що призвело до зміни матеріального стану відповідача і є підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання іншої доньки - [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, на думку суду, є підстави вважати, що із часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінилося матеріальне становище відповідача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Суд враховує п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в якому зазначеною, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення в усіх судових інстанціях звільняється одержувач аліментів. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (абз.2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved