Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 09.11.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду 20.06.2007 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним вісімнадцятиріччя. На даний час дитина є повнолітньою, однак син продовжує навчання у Сумському фаховому коледжі НУХТ на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно утримувати заробіток, а вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Відповідач працює в Конотопському РВП та отримує заробітну плату, тому має можливість утримувати їх спільну дитину. На підставі викладеного [PERSON] просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до закінчення сином навчання, чи до досягнення ним двадцятирічного віку. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О. від 22.06.2023 року передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Буринського районного суду Сумської області. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 19.07.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить\~розгляд\~справи\~провести\~без\~її\~участі\~та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про розгляд справи без його участі не подавав. Третя особа [PERSON] про причини неявки суду також не повідомив. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.6). Сторони з 09.11.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №82 від 26.06.2007 року (а.с.5, 7). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час спільний син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та він дійсно з 01.09.2020 року є студентом денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Національного університету харчових технологній». У даний час навчається на ІІІ курсі. Коледж закінчує 30.06.2024 р. (а.с.8). Таким чином, син сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Разом з цим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина в зв`язку з його навчанням, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також що відповідач має можливість їх в такому розмірі сплачувати. За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до завершення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На думку суду саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач, оскільки наявність у нього можливості надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у більшому розмірі позивачкою не доведено. Згідно ч.1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial