Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом\~та просять усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом скасування (вилучення) обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яке зареєстровано за реєстраційним номером: 1234915 від 12 серпня 2004 року Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницького відділення Будбанку : архівний номер [NUMBER] , дата виникнення -18 серпня 1975 року, номер реєстру 87428-1095, внутрішній номер С3012F39CF14C2 C 6E54. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок був побудований позивачкою [PERSON] у 1982 році та 18.09.1990 на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради народних депутатів №150-1 вона отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок. 29.03.1991 позивачка [PERSON] подарувала позивачці [PERSON] 6/25 вказаного житлового будинку. Для зведення вищевказаного будинку забудовник [PERSON] 15.08.1975 отримала позику від Київської обласної контори Будбанку СРСР строком на 7 років в розмірі 700 карбованців на умовах повернення грошових коштів частинами згідно підписаного сторонами Зобов`язання. Заборгованість за позикою мала бути сплачена у період з 01.10.1976 по 01.10.1983 частинами: по 27 крб. щоквартально. Зобов`язання позивачка [PERSON] перед Будбанком СРСР виконала повністю, однак при зверненні до державного реєстратора у 2023 році з метою проведення реєстрації майна за новими правилами з наміром майбутнього продажу будинку позивачам стало відомо, що існує заборона на відчуження на цей будинок, яка була внесена до Державного реєстру у 2004 р. нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницького відділення Будбанку: архівний номер 2899832КІЕV205, дата виникнення 18.08.1975, № реєстру 87428-2095, внутрішній номер С3012F392СF14С2С6Е54. Позивачам, як власникам будинку, не було відомо про наявне обтяження і ніхто ніколи жодних претензій з приводу даного обтяження не заявляв. На звернення до Другої Переяславської нотаріальної контори по питанню зняття безпідставно існуючої заборони на майно, нотаріусом було відмовлено на підставі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус має повноваження зняти заборону лише за повідомленням підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) або за рішенням суду. З даних мережі Інтернет, зокрема зі змісту прийнятих судами рішень з аналогічного питання позивачам вдалося з`ясувати, що «Будбанк СРСР» у 1987 році було реорганізовано спочатку у «Промбудбанк СРСР», а з 1991 року його правонаступником став «Промбудбанк України». У 1992 році реєстрацію «Промбудбанк України» анульовано. На сьогодні державний реєстратор банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України Банку, який був би правонаступником Промбудбанку України. Існуюче в Державному реєстрі обтяження на нерухоме майно позивачів втратило свою юридичну силу належним виконанням зобов`язання ще у 1983 році, у зв`язку з чим позивачі просять суд ухвалити рішення про скасування заборони відчуження, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису обтяження: 1234915. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не з`явилася, в заяві просила справу розглянути без її участі, позов підтримує. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити надала суду детальні пояснення та оригінали всіх документів, в тому числі квитанції про сплату позики та відсутність боргу перед [PERSON] . Відповідач в особі завідувача Другою переяславською державною нотаріальною конторою Коляденка Я.В. в заяві просив справу розглянути без представника відповідача, позов визнає. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в судовому засіданні на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 18.11.1974 № 145-11 [PERSON] відведено земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . 15.08.1975 Київська обласна контора Будбанку СРСР надала забудовнику [PERSON] цільову позику в розмірі 700 крб строком на 7 років на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Борг за позикою та відсотки за користування нею [PERSON] зобов`язалась погашати щоквартально у період з 01.10.1976 по 01.10.1983 по 27 крб. Дана обставина підтверджується копією Зобов`язання №14157 Київського обласної контори Будбанку від 15.08.1975 на 700 крб (а.с.13). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 26.01.1977 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок за позикою станом на 01.01.1977 - 671,70 крб та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується Крім того, відсотки за час будівництва будинку в сумі 14 крб внести з першим платежем (а.с.14). На підтвердження належного виконання Повідомлення банку від 03.02.1978 позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1977 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб та 14 крб - відсотки (а.с.15-16). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 03.02.1978 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою станом на 01.01.1978 - 533,67 крб та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується (а.с.17). На підтвердження належного виконання Повідомлення банку від 03.02.1978 позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1978 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб (а.с.18). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 01.01.1979 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою - 435,14 крб та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується (а.с.19). На підтвердження належного виконання вказаного Повідомлення банку позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1979 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб (а.с.20). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 02.04.1980 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою станом на 01.01.1980 - 335,21 крб та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується (а.с.21). На підтвердження належного виконання Повідомлення банку від 02.04.1980 позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1980 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб (а.с.22). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР станом на 01.01.1981 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою - 233,19 крб та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується (а.с.23). На підтвердження належного виконання Повідомлення банку позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1981 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб (а.с.24). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 08.02.1982 станом на 01.01.1982 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою - 129,13 крб. та доведено до відому [PERSON] , що в поточному році їй необхідно внести платежі по 27 крб щокварталу, не пізніше 15 числа місяця, в якому квартал закінчується (а.с.25). На підтвердження виконання Повідомлення банку від 08.02.1982 позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею позики у 1982 р. щоквартально у встановленому розмірі по 27 крб (а.с.26). Згідно Повідомлення Київської обласної контори Будбанку СРСР від 02.02.1983, станом на 01.01.1983 за особовим рахунком № [NUMBER] визначено залишок заборгованості за позикою 22,96 крб, яку необхідно погасити не пізніше 15.03.1983 (а.с.27). На підтвердження виконання Повідомлення банку від 02.02.1983 позивачка надала суду оригінали квитанцій про погашення нею залишку позики, а саме: квитанція Серії МЧ №948014 від 14.03.1983 на суму 22,96 крб (а.с.28). Отже, позивачкою [PERSON] 14.036.1983 повністю погашена сума позики надана їй Будбанком СРСР 15.08.1975 строком на сім років. Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів №150-1 від 18.09.1990 вирішено затвердити акти комісії про закінчення та введення в експлуатацію індивідуальних домоволодінь та оформити право особистої власності [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.33). З копії Акту державного прийому в експлуатацію індивідуального будинковолодіння №1501 від 18.09.1990 вбачається, що комісією розглянуто до здачі домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , будівництво якого розпочате в грудні 1974 року та закінчено в грудні 1982 року (а.с.34). 18.09.1990 [PERSON] отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, побудований нею за адресою: [ADDRESS] . Вказане свідоцтво було зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації 10.10.1990 за №26 (інвентаризаційна справа № 5893) (а.с.35). 29.03.1991 [PERSON] подарувала 6/25 частин належного їй вищезазначеного житлового будинку донці [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 29.03.1991, зареєстрованого в реєстрі за №349. Даний договір також був зареєстрований в Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації 15.05.1991 за № 26 (інвентаризаційна справа№ 5893) (а.с.36). З Витягу з Державного реєстру речових прав за № 333888047 від 29.05.2023 та за № 333887656 від 29.05.2023 вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 10.10.1990 зареєстровано право власності [PERSON] на 19/25 частини житлового будинку по [ADDRESS] , а за [PERSON] на підставі договору дарування №349 від 29.03.1991 зареєстровано право власності на 6/25 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Реєстраційний номер нерухомого майна: 2741334832040. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , індексний номер документа: 333878880 від 29.05.2023 підтверджується, що у спеціальному розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна існує заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1234915, зареєстрована 12.08.2004 Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницького Держбанку на об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] . Додаткові дані: Архівний номер: 2899832KIEV205; Архівна дата: 24.11.2000; Дата виникнення: 18.08.1975; № реєстра: 87428-2095; внутр. № C3012F392CF14C2C6E54 (а.с.10,11). Відомості з Державного реєстру речових прав свідчать про те, що за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 2741334832040 значиться житловий будинок [ADDRESS] . При цьому, у спеціальному розділі цього Реєстру «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» міститься запис про обтяження цього об`єкта нерухомості за номером: 50436270. 20.06.2023 на усне звернення позивачки [PERSON] до державного нотаріуса Другої переяславської державної нотаріальної контори по питанню зняття заборони нотаріус надав письмову відповідь, що зняття заборони №1234915, зареєстрованої Переяслав-Хмельницькою\~районною державною\~нотаріальною конторою\~Київської області\~12.08.2004\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна,\~на підставі\~повідомлення Держбанку,\~б/н,\~а також\~ в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно за номером запису про обтяження: 50436270, яка виникла 18.08.19.75 номер реєстра: 87428-2095, внутр. № C3012F392CF14C2C6E54, на житловий будинок під номером [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , що в нотаріуса відсутні повноваження по зняттю вище вказаної заборони. Відповідь нотаріуса аргументовано відсутністю відомостей щодо підстав зняття даної заборони, оскільки [PERSON] не змогла надати повідомлення Держбанку СРСР та/або його правонаступника про погашення позики (а.с.12). Окрім вищевикладеного бере до уваги наступні загальновідомі обставини. Згідно Указу президії Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Отже, Будбанк СРСР у 1987 році було реорганізовано та утворено Промбудбанк СРСР. На виконання Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 Промбудбанк СРСР створив на території УРСР Український республіканський банк державного комерційного промислового будівельного банку «Укрпромбудбанк». Згідно п.2 Порядку введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність від 20.03.1991 №873-ХІІ «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами оголошений власністю України. 27.09.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. Отже, у 1991 правонаступником Промбудбанк СРСР в Україні став «Промбудбанк України». 09.04.1992 Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 №1), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. На сьогодні Державний реєстратор банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який був би правонаступником Промбудбанку України. Таким чином, суд дійшов наступних висновків за обставинами справи. З 09.04.1992 по теперішній час не має юридичної особи (Будбанк СРСР) чи її правонаступника, за повідомленням якої в забезпечення позики, наданої [PERSON] 18.08.19756 було накладено заборону на відчуження нерухомого майна позичальника, а саме: житлового будинку по [ADDRESS] , немає. Позика в\~розмірі 700\~крб,\~яку [PERSON] \~15.08.1975 взяла у Будбанк СРСР на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , - погашена нею повністю 14.03.1983, тобто у строки та порядку, визначеному Зобов`язанням. Разом з тим, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 1234915 від 12 серпня 2004 року зберігається заборона відчуження житлового будинку по [ADDRESS] , яке зареєстроване Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницького відділення Будбанку : архівний номер 2899832KIEV205, дата виникнення -18 серпня 1975 року, номер реєстру 87428-1095, внутрішній номер С3012F39CF14C2 C 6E54. Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у спеціальному розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» міститься обтяження за номером: 50436270 у виді заборони на нерухоме майно: житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За правилами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. За ч.2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст.73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Оскільки, на даний час у позивачів немає невиконаних майнових зобов`язань перед Київською обласною конторою Будбанк СРСР, обтяження нерухомого майна, яке було внесено до Державного реєстру на підставі повідомлення кредитора Будбанк СРСР визнається судом невиправданим втручанням у права позивачів на володіння своїм майном. Збереження заборони відчуження, накладеної на житловий будинок по [ADDRESS] є триваючим порушенням охоронюваних законом майнових прав позивачів на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Встановивши незаконність збереження обтяження нерухомого майна позивачів після повного виконання грошового зобов`язання, в забезпечення якого таке обтяження було накладено, а також те, що державний нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою власника майна заборони на відчуження об`єкту нерухомості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом скасування обтяження майна позивачів. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону, спрямований на усунення перешкод у здійсненні права власності та не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved