Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

23.05.2023 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за договором позики №0689913413 в розмірі 68\~219,98 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.09.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики №0689913413, підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників згідно Реєстру, тим самим набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 68\~219,98 грн., з яких: 8999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 59220 грн. за відсотками. Зауважив, що невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариств. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила, на думку представника позивача, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641,644 ЦК України на укладення кредитного договору та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Посилаючись на вимоги ст.512,514,1082 ЦК України, вважає, що відповідач у разі не отримання з будь-яких підстав повідомлення про відступлення права вимоги, не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання зі сплати існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у кредитних договорах, що було б належним виконання за вимогами ст.516 ЦК України. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, були б перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. При цьому з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 23.05.2023 відкрито провадження у цивільній справі. За клопотанням представника позивача з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. 12.06.2023 до суду надійшов відзив, в якому відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог через недоведеність, оскільки позивачем не надано детальний розрахунок заборгованості, з якою було б зрозуміло, як формувалися суми грошових коштів, що є предметом стягнення. Відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів. Вважає, що проценти за користування грошовими коштами не мають сплачуватися позивачу, оскільки починаючи з моменту отримання права вимоги та до подання позову позичальник не повідомив про відступлення права вимоги. Кредит отриманий на 30 днів з вказівкою, що загальна його вартість становить 12\~307,50 грн. (разом з процентами), але не зважаючи на те, що ці гроші не сплачені, кредитор не пред`являв до неї вимоги. Звернула увагу, що ніяких інших документів, окрім анкети-заяви не підписувала, до того ж, в ній не було зазначено процентну ставку, її тип, тощо. 20.06.2023 представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити. Вказала, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Зауважила, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Відповідачка не скористалася правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору. Інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, не наведено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначила, що позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ «Інфінанс» договором щодо якого виник спір з тих причин, що не є первісним кредитором, дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Договір позики №0689913413 від 05.09.2021 укладено між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем шляхом заповнення заявки-анкети на отримання кредиту №3803480 та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5f5n3s. Згідно п.2.14 правил до спірного договору, заявка-анкета встановленої товариством форми інтегрована в інформаційно-телекомунікаційну систему товариства та заповнена потенційним позичальником на сайті товариства з метою вчинення електронного правочину. Відповідачем здійснено добровільне часткове погашення заборгованості за договором, що свідчить про те, що вона усвідомлювала форму оформлення кредитного договору, погодилась с його умовами, отримала кредитні кошти від ТОВ «Інфінанс» та намагалась сплатити кредит. Однак з невідомих причин перестала сплачувати заборгованість, що не може бути підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Звернула увагу, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2023 [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5f5n3g підписала акцепт оферти від 08.09.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0689913413/2 від 05.09.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3803480 від 05.09.2021. В акцепті оферти вказано, що розмір кредиту становить 9000 грн., строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Загальна вартість кредиту в грошовому вираженні становить 12301,50 грн. за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 4405,91% за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та позивачем укладено договір факторингу №24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає за плату належні йому, а позивач приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. За п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0689913413 в сумі 68\~219,98 грн., з яких: 8999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 59220 грн. за відсотками. Станом на 30.04.2023 заборгованість не погашена, про що свідчить розрахунок. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, суду не надано. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту пояснень відповідачка визнає, що дійсно має заборгованість за кредитним договором, але оспорює наданий позивачем розрахунок. Разом з тим, власний розрахунок заборгованості не надала. Правовідносини у цій цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вимог ст.512-514,516 ЦК України, ТОВ «ФК «ЄАПБ» направив простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. За змістом ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Твердження представника відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються наданими позивачем доказами. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved