Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку з проведенням індексації відповідно до Закону. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 25 липня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Дубровицького районного суду від 09 серпня 2006 року розірвано. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім та навчається на 1 курсі в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука" за спеціальністю 014 Середня освіта (Історія) за першим рівнем вищої освіти "Бакалавр" (денна форма навчання за державним замовленням, стипендії не отримує). Так як дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, вона несе всі витрати на харчування, одяг, матеріальне забезпечення. Вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина. Оскільки син навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Таким чином, син потребує матеріальної допомоги. Відповідач не допомагає їй утриманні їхньої дитини, хоча має можливість допомагати матеріально, оскільки працює перевізником. До початку розгляду справи від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 2006 року, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копією рішення суду від 09.08.2006 та копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] ( а.с. 8, 9). З довідки №022/4/206 від 05.04.2023 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука" на 1 курсі факультету географії, історії та туризму за спеціальністю 014 Середня освіта (Історія) за першим рівнем вищої освіти "бакалавр". Форма навчання денна. Навчання за Державним замовленням, стипендії не отримує. Термін навчання по 28.02.2026 (а.с.11). Встановлено, що син [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою №495 (а.с.10). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вказує позивач, відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу сину і такий факт відповідачем не спростований. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність у відповідача можливості надання утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Щодо позовних вимог в частині стягування аліментів з проведенням індексації аліментів, суд зазначає наступне. Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. Таким чином, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів. При цьому, норма про здійснення індексації аліментів, визначених у твердій грошовій сумі відсутня у вказаному переліку, так як передбачається ст. 184 СК України Отже, положеннями ст. 201 СК України не передбачено застосування вимог ст. 184 СК України для проведення індексації визначеного судом розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині проведення індексації призначених судом аліментів щодо повнолітньої дитини, не підлягають задоволенню. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, ч. 2 ст. 199 СК України визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами ст. 141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved