Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2019 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалось, проживають окремо з 20 червня 2020 року та не підтримують подружніх стосунків, сім`я існує формально. Сімейні стосунки між сторонами припинено. 14 липня 2023 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення просить не надавати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Окрім того, про судове засідання на 15.09.2023 року був повідомлений телефонограмою, про судове засідання на 06.10.2023 року був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб сайті суду. Заяв та клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи, до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 грудня 2019 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 21 грудня 2019 року, місце державної реєстрації Лубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №304 (а.с.8). Як вбачається із позовної заяви, спільне життя сторін не склалось, сторони проживають окремо, з 20 червня 2020 року не підтримують подружніх стосунків. Сім`я перестала існувати, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3\~ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved