Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 900 грн. на 1/4\~(одну четверту) частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили; 2) зупинити стягнення, що здійснювалось за виконавчим листом № 613/1113/17 від 12 жовтня 2017 року, виданим 12 жовтня 2017 року Богодухівським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 900 грн, щомісячно, починаючи з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття; 3) судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/610/17. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року присуджено до стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно, з індексацією суми, починаючи з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення Богодухівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист № 613/1113/17 від 12.10.2017. Позивачка вказала, що 10.03.2021 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час значно погіршився її матеріальний стан, збільшилися витрати на комунальні платежі. Також розмір аліментів, присуджених до стягнення, у розмірі 900 грн. на даний час є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, дитина потребує значних витрат, які вона не може забезпечити за власні кошти та присуджені аліменти. Відповідач протягом тривалого часу з дитиною не спілкується, не приймає участі у житті дитини та у його навчанні, додаткової матеріальної допомоги синові не надає, аліменти - це єдиний внесок відповідача у життя дитини. Позивачка вважає, що на даний час за доцільне змінити розмір стягуваних аліментів з твердої грошової суми у розмірі 900 грн. на 1/4 частину всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, повідомила, що позов підтримує, на задоволенні позовних вимог наполягає. Зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали\~справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року у справі №613/610/17, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 12) Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2009, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с 13). Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12.10.2017 по справі № 613/1113/17 ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно з індексацією суми, починаючи з 26 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 02.11.2017. Вказане підтверджується виконавчим листом, виданим 10.11.2017 Богодухівським районним судом Харківської області по справі №613/1113/17, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 46 від 10.03.2021. Після чого позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 08.06.2023 № 1783, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно із частиною першою статті 8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51\~Конституції\~України та статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 статті 181\~СК\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Приписами ст.\~182\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так,\~у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~15\~травня\~2006\~року\~№3\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Згідно з вимогами статті 192\~СК\~України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц, врахування якої є обов`язковим в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2021 позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного ставну по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.03.2021 (а.с. 11). Таким чином, сімейний та матеріальний стан позивачки змінився після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] ( [INFO] ), що є підставою для звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць , зокрема, на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12.10.2017 з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина стягнуто у твердій грошовій сумі 900 гривень, що є значно менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою працездатного віку. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] не працює, має тяжкі або хронічні захворювання, має інших утриманців, суду не надано. Доказів на спростування тих обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, відповідачем не надано. Стаття 183\~СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беручи до уваги, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12.10.2017 з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина стягнуто у твердій грошовій сумі 900 гривень щомісячно, враховуючи, що сімейне та матеріальне становище позивачки змінилось, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~від 15.05.2006\~№ 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, враховуючи зміни у сімейному становищі позивачки, інші обставини, що зазначені у ст.182 СК України, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2023 році, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 12.10.2017 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги, що позивачка згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved