Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 жовтня 2017 року між позивачем та ТОВ «Велфін» було укладено кредитний договір № 287243. 15 грудня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 114308, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Велфін» заборгованості за кредитним договором № 287243 в сумі 27 427 гривень 20 копійок. У подальшому, постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. від 04 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64282557 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 114308 від 15 грудня 2020 року. Зокрема, позивач зауважила, що виконавчий напис № 114308 від 15 грудня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, як наслідок неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивач стверджує, що виконавчий напис № 114308 від 15 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., є незаконним, а тому не підлягає виконанню. Зі змісту спірного виконавчого напису позивач встановила, що він виданий нотаріусом у порядку ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. В обґрунтування своєї правової позиції [PERSON] посилаючись на статтю 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Між тим, позивач вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, на переконання позивача, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку\~із вищевикладеним,\~позивач посилаючись\~на норми\~законодавства та\~судової практики,\~просить суд\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~виконавчий напис,\~вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., № 114308 від 15 грудня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Велфін» заборгованості за кредитним договором № 287243 в сумі 27 427 гривень 20 копійок. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду\~від 17\~серпня 2023\~року про\~відкриття провадження\~у справі\~витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 114308 від 15 грудня 2020 року за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Велфін». На виконання вказаної ухвали суду від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича документів не надходило, конверт повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем ТОВ «Велфін» ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою отримано 25 серпня 2023 року. Відзив та інші клопотання на адресу суду не надходили. Треті особи:\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович та\~старший державний\~виконавець Черкаського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ)\~Нагорнюк Сергій\~Вікторович, повідомлялися належним чином, письмових пояснень по суті справи до суду не надходило. Перевіривши докази по справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 15 грудня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114308, яким стягнув із [PERSON] заборгованість за період з 27 жовтня 2017 року по 02 березня 2020 року у сумі 26 527 грн 20 коп. за Кредитним договором № 287243 від 27 жовтня 2017 року, укладеним з ТОВ «Велфін». За вчинення даного виконавчого напису з позивача стягнено плату в розмірі 900 грн 00 коп. Із заявою про відкриття виконавчого провадження звернувся представник ТОВ «Велфін» за довіреністю Чмир М.П. до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Вих. № 348/01/21 від 18 січня 2021 року. Постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. від 01 лютого 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 64282557. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 серпня 2018 року вбачається, що позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з вимогами статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), а також постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Оскільки з матеріалів справи вбачається, що укладений між ТОВ «Велфін» та [PERSON] . Кредитний договір № 287243 від 27 жовтня 2017 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, суд дійшов висновку, що, вчиняючи 15 грудня 2020 року виконавчий напис № 114308, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 114308 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, наявні усі законні підстави для задоволення позову, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач при зверненні до суду за подання позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп., тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велфін» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved