Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11.10.2016 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2020 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з відповідачем. 24.09.2018 [PERSON] влаштувала сина до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького і з того часу жодного разу дитину не бачила. 16.10.2018 позивач забрав сина з дитячого будинку та з вказаного часу дитина проживає разом з ним, мати з сином не спілкується, не надає матеріальної допомоги, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно їх сина. У зв`язку з цим вважає, що існують усі правові підстави щодо позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.08.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив задовольнити позов та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи до суду не надіслала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Зазначив, що підтримує позов та просить його задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.09.2019. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2020 шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з Витягу з протоколу № 20 від 11.10.2018 вбачається, що засіданням комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надано дозвіл позивачу [PERSON] на повернення йому малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про факт передачі дитини від 16.10.2018 Адміністрація Київського міського будинку дитини ім. ММ. Городецького, в особі головного лікаря Лимар Тетяни Василівни, передає дитину [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , на підставі висновку ССД Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 10413-1790 від 11.10.2018. Позивач з сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 70 від 02.05.2023, виданою виконавчим комітетом Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області. 18.10.2021 рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28.07.2021 і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку від 01.05.2023 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 83 195,85 грн. З характеристики № 74 від 18.05.2023, наданої виконавчим комітетом Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, убачається, що за місцем проживання позивач [PERSON] характеризується позитивно, добросовісно відноситься до виховання сина. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 15.08.2023 у родині [PERSON] створені задовільні умови проживання. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Службою у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області 15.08.2023 проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] , в ході якої з`ясовано, що дитина ніколи не бачила своєї матері [PERSON] і не знає її, хлопчик висловив бажання і надалі жити зі своїм батьком [PERSON] . З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Степанецької сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 88 від 18.08.2023, вбачається, що виконавчий комітет Степанецької сільської ради ОТГ вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідача відносно свого неповнолітнього сина є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його долею, не піклується про його розвиток, матеріально не утримує, у підготовці до самостійного життя участі не приймає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком законними і обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. Крім того, на підставі вимог, встановлених п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved