Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

29 жовтня 2020 року до суду надійшла вищевказана позовна заява представника позивача Гребенюка О. С. від 11 вересня 2020 року, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить: стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 31 липня 2013 року у розмірі 139 270 грн., станом на 17 червня 2020 року; судові витрати в розмірі 2 102 грн. судового збору. В обґрунтування вимог представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 31 липня 2013 року. 14 червня 2018 року відбулось державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами»,\~які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 150\~000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором\~станом на 17 червня 2020 року заборгованість відповідача становить 184 850 грн. 69 коп. і складається з: 16\~983 грн. 27 коп. заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 16\~983 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 6 103 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 161\~763 грн. 62 коп. нарахована пеня, 0,00 нарахована комісії. При цьому, враховуючи що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, заборгованість до стягнення становить: 139\~270 грн. 00 коп. і складається з: 16\~983 грн. 27 коп. заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 16\~983 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 6 103 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 116 182 грн. 93 коп. нарахована пеня за період з 31 липня 2013 року по 31 травня 2019 року, 0,00 нарахована комісії. 02 листопада 2020 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 16 травня 2022 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 06 вересня 2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області відновлено провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 27 вересня 2023 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність та без звукозапису. Позовні вимоги визнає частково у розмірі тіла кредиту 16\~983 грн. 27 коп. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно анкети-заяви від 31 липня 2013 року, [PERSON] підтвердив, що він згідний з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений із договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згідний отримувати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (долучених до позовної заяви), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Кредит надається у вигляді кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці клієнта в порядку та на умовах, визначених даними Умовами та Правилами. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк виконав свої зобов`язання, проте відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання, на підставі чого утворилась заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31 липня 2013 року станом на 17 червня 2020 року, заборгованість [PERSON] , становить 139\~270 грн. 00 коп. і складається з: 16\~983 грн. 27 коп. заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 16\~983 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 6 103 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625; 116 182 грн. 93 коп. нарахована пеня за період з 31 липня 2013 року по 31 травня 2019 року, 0,00 нарахована комісії. Відповідно до ч.1ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. Разом з тим, Умови та Правила надання банківських послуг не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом. Додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача із саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку. Крім того, у анкеті-заяві не ідентифіковано, що Умови та Правила надання банківських послуг, додані до позову, є чинними на момент підписання відповідачем анкети-заяви і що саме з ними він був ознайомлений. У анкеті-заяві відсутня інформація про погодження сторонами умов щодо визначення базової процентної ставки за кредитом, а так само не узгоджено розмір пені, нарахованої на різні види заборгованості, суд приходить до переконання про відсутність належних доказів, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, та розмір пені у разі прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 31 липня 2019 року (справа № 755/1907/16-ц, провадження № 61-22709св18) зауважила, що, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11\~Закону №\~1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, суд не приймає як належний та допустимий доказ необхідності сплати відповідачем відсотків та пені додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. До того ж, у даному випадку, необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено фактичне отримання, використання та не повернення позичальником коштів в розмірі 16 983 грн. 27 коп., які в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вважає, що правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту наявні, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 256 грн. 30 коп. (16\~983,27*100:139270=12.19% 2102*12.19:100=256,33)

Outcome: partial