Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка була спадкоємцем батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 92,3 кв.м. (житлова площа 51,9 кв.м., допоміжна площа 40,4 кв.м.) та 1/2 частину господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 92,3 кв.м. (житлова площа 51,9 кв.м., допоміжна площа 40,4 кв.м.) та 1/2 частину господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У нього була дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] 08.08.1992 р. уклала шлюб із позивачем, [PERSON] , і змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з [PERSON] до дня його смерті, що стверджується довідкою. У зв`язку з чим вона прийняла спадщину після смерті батька, але своїх спадкових прав не оформила. Вказує, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що стверджується довідкою. У зв`язку з наведеним позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом. Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, проте відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на після смерті [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. Наведене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач повідомляє, що станом на 30.06.1990 р. головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] , а членом двору [PERSON] , що стверджується довідкою. Станом на 15.04.1991 р. [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою [ADDRESS] . З метою оформлення права власності позивач звернувся в Рава-Руську міську раду Львівського району, Львівській області, але йому було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація його права власності на будинок можлива лише за рішенням суду. Вказує, що оскільки господарство в [ADDRESS] відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду. Вказує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Діючою на той час постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах, а тому записи в по господарських книгах підтверджується власність. Згідно з п.п. 6-7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані по господарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Вказує, що довідка КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ» підтверджує, що реєстрація на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Житловий будинок по [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває, що стверджується довідкою. Малолітні та неповнолітні в житловому будинку по [ADDRESS] не проживають та не зареєстровані, що стверджується довідкою. Враховуючи вищенаведене позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечив проти задоволення позову, визнав такий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила. Крім цього Рава-Руською ДНК Львівської області направлено до суду копію спадкової справи № 121/2023 заведеної 07 червня 2023 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (арк. спр. 39-64). Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані всіма учасниками справи заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] народилася [INFO] в с. Річки Нестеровського району Львівської області і її батьком є [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] помер [INFO] у віці 61 року в с. Річки Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть. За життя, а саме 19 серпня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно запові своїй дочці [PERSON] , що стверджується копією такого в матеріалах спадкової справи. [PERSON] та [PERSON] 08.08.1992 уклали шлюб в Річківській сільській раді Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. [PERSON] померла [INFO] у віці 42 років в с. Річки Жовківського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] Рава-Руською ДНК Львівської області зареєстровано спадкову справу номер у нотаріуса 121/2023, що стверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Із постанови завідувача Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, розглянувши документи, подані [PERSON] для оформлення спадщини за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була спадкоємцем свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , після якого вона прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (спадкова справа №121/2016, заведена 07 червня 2023 року після смерті [PERSON] ), вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: спадкоємцем не дотримано п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved