Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] .Крім того, [PERSON] склала заповіт на її користь, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що зазначене будинковолодіння не було зареєстровано у встановленому законом порядку та належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка успадкувала цей житловий будинок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своє спадкове право, так як померла. Указує, що вона є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно вона не може через те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що у позасудовому порядку позивач не може захистити своє право власності, просив позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника в якій позов визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом установлено, що згідно довідки старости Березненського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 06 червня 2023 року № 14-10/32 будинковолодіння по [ADDRESS] ,відносився до колгоспного двору і рахувалося за [PERSON] , який станом на 15 квітня 1991 року була головою двору і членом її сім`ї був чоловік [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належать його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 13 цього ж Кодексу частки члена колгоспного двору встановлюються виходячи з рівності часток сіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки зазначеного будинковолодіння. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що після смерті [PERSON] [INFO] в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом його дружина [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , внуками [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Тобто [PERSON] прийняла спадщину на будинковолодіння після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом також установлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , внуками [PERSON] та [PERSON] . Відповідно записів у по господарській книзі с. Малишівка, за особовим рахунком № [NUMBER] погосподарської книги с. Малишівка 1991-1995 років, будинковолодіння по [ADDRESS] (до змін адміністативно - територіального устрою - Старокостянтинівського) району Хмельницької області відносилось до колгоспного двору. 18 жовтня 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла доньці [PERSON] 06 грудня 2019 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.Г., відмовлено [PERSON] в оформленні її спадкових прав за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] ,у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на зазначений будинок не зареєстровано. Згідно довідки Старокостянтинівської БТІ від 27 листопада 2019 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстровано в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвами про смерть [PERSON] , [PERSON] ; довідкою Березненського старостинського округу від 06 червня 2023 року; паспортними даними позивачки; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] від 26 липня 1981 року; матеріалами спадкової справи № 419/2010, заведеної 10 червня 2010 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] ; свідоцтвами про право на спадщину за законом від 10 червня 2010 року. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яку складає житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи викладене, суд уважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Outcome: approved