Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 17.08.2016 року Приморським районним у місті Одесі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою суду від 31.08.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. В заяві також зазначено, що вони з відповідачем дійшли згоди щодо проживання дочки після розірвання шлюбу разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про згоду з позовом, в якій не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності, в заяві також зазначив, що не заперечує щодо проживання дочки з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 2016 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] .. В позові не зазначено про наявність між сторонами спору щодо визначення місця мешкання дитини та поділу спільного майна подружжя. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо проживання спільної дочки разом з матір`ю. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 1073,60 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved