Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Адвокат Русінова Т.Ю. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначила, що 04 серпня 2014 р. між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. За час шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спору між сторонами про місце проживання дитини немає, за спільною домовленістю батьків дитина буде проживати з матір`ю. Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони почали втрачати почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Вони не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Будь-які спроби примиритися не дали результату. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливе, суперечить інтересам позивачки та інтересам дитини, тому представник позивачки просить шлюб між сторонами розірвати, строку для примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] »,покласти на позивачку судовий збір. Ухвалою суду від 09.06.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, судове засідання призначено на 29.06.2023. Представник позивачки - адвокат Русінова Т.Ю. 26.06.2023 через підсистему «Електронний суд» надіслала до суду клопотання/заяву та просила долучити до матеріалів справи відзив відповідача, врахувавши його при розгляді справи, справу розглядати у судовому засіданні 29.06.2023 без участі відповідача. Розгляд справи, призначений на 29.06.2023, було відкладено у судовому засіданні за клопотанням представника позивачки - адвоката Русінової Т.Ю. Учасники справи у судове засідання, призначене на 24.07.2023, не з`явилися із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується довідкою про доставку представнику позивачки електронного листа «Повістка ЦПК» на її електронну адресу та рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу поштового відправлення - судової повістки. Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Ухвалою суду від 27.07.2023 задоволено клопотання представника позивачки про здійснення розгляду справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Позивачка та її представник - адвокат Русінова Т.Ю. у судове засідання, призначене на 02.08.2023, не з`явилася. Цього ж дня від представника позивачки - адвоката Русінової Т.Ю. через підсистему «Електронний суд» отримано клопотання про те, що відзив відповідача на позовну заяву, направлений нею, вважати помилково направленим, оскільки відповідач безпосередньо від себе, як учасник справи, даний відзив або будь-яких заперечень на позов до суду не направляв; справу просить розглянути за її відсутності та за відсутності позивачки. Відповідачу повістка про виклик до суду на 02.08.2023 була надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повернута до суду без вручення адресату без відмітки Укрпошти про причини повернення. Оскільки судова повістка надсилалася відповідачеві на відому судові адресу, тому, відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає. Учасники справи у судові засідання, призначені на 11.09.2023, 14.09.2023 та на 04.10.2023, не з`явилися. Судом взято до уваги клопотання представника позивачки - адвоката Русінової Т.Ю., надіслане до суду 02.08.2023 через підсистему «Електронний суд», про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки. Дії представника позивачки не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 04.10.2023 на електронну пошту Городенківського районного суду від відправника Tatiana за Вх. ЕП № 2514/23 та № 2515/23 надійшли заяви за підписом [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та за відсутності адвоката Русінової Т.Ю. Дані заяви не скріплені електронним цифровим підписом, що підтверджується відміткою працівника канцелярії «без КЕП». Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо). Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені ст.183 ЦПК України, відповідно до ч.2 якої письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Ураховуючи те, що заяви від Tatiana , надіслані на електронну пошту суду 04.10.2023, не підписані електронним цифровим підписом, їх слід повернути заявнику без розгляду, що відповідає ч.4 ст.183 ЦПК України. Відповідач про виклик до суду на 11.09.2023 був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про виклик до суду на 14.09.2023 та на 04.10.2023відповідач був повідомлений через оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився у судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 серпня 2014 р. виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 січня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. За час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , актовий запис № 2 від 09 лютого 2015 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 лютого 2015 року виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, у судове засідання не з`явився для дачі пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання представника позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати покласти на позивачку. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved