Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 1,8526 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам`янківської сільської ради Підволочиського району в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у відповідності до заповіту [PERSON] є спадкоємцем щодо належного [PERSON] права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ТР № 0264139, виданого на основі рішення Підволочиської райдержадміністрації № 123 від 27 березня 1997 року. Проте, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № Ш-172/0-173/6-123 від 01 серпня 2023 року взамін вищевказаного сертифікату розпорядженням голови Підволочиської РДА від 13 грудня 2005 року № 821 [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467, який 03 квітня 2006 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010665702177. Зміни в заповіт, після отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку [PERSON] не зробила. Відтак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зазначеного у заповіті, до пред`явленого ним документу, чим порушено його права, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача - адвокат Драус О.О. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Підволочиської територіальної громади Тернопільского району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої просять справу розглянути без їх участі, на підставі наявних даних, проти задоволення позову не заперечують. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області за № 106 від 26 липня 2000 року, [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ТР № 0264139, виданого на основі рішення Підволочиської райдержадміністрації № 123 від 27.03.1997 р., [PERSON] . На підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 13 грудня 2005 року № 821 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467 від 03 квітня 2006 року, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8526 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6124682700010010113, розташованої на території Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області. У відповідності до довідки Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № Ш-172/0-173/6-123 від 01 серпня 2023 року згідно відомостей сектору № 1 відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області [PERSON] , жителька с. Кам`янки, Підволочиського району, набула права на земельну частку (пай) площею 2,48 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСГП «Нива». Згідно рішення Підволочиської районної державної адміністрації від 27.03.1997 № 123 їй видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серія ТР № 0264139, про що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Підволочиською районною державною адміністрацією, 04.04.1997 внесено відповідний запис за № 292. Також, взамін вище зазначеного сертифікату, розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації від 13.12.2005 № 821 [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,8526 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кам`янківської сільської ради Підволочиського району та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467. Акт 03.04.2006 зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010665702177. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 141. У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 48 від 02 лютого 2023 року, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] дочка, 1961 р.н.; [PERSON] 1957 р.н., зять; [PERSON] онук, 1980 р.н. Як убачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу № 56/01-16 від 08 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,8526 га, кадастровий номер якої 6124682700010010113, місце розташування (адреса): Кам`янківська сільська рада, Підволочиського району, Тернопільської області, після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До майна померлої [INFO] заведено спадкову справу за № 15/2023. До нотаріальної контори подані заяви: від доньки померлої [PERSON] , 1961 року народження про відмову від спадщини; від онука померлої [PERSON] , 1982 року народження про прийняття спадщини. При розгляді документів нотаріусом з`ясовано, що [INFO] померлою був складений заповіт на ім`я [PERSON] в якому вона заповіла йому належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ТР № 0264139. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно не має можливості, оскільки спадкоємцем не поданий правовстановлюючий документ, вказаний у заповіті (сертифікат). Згідно з Постановою Верховної Ради Українивід 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони та утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судом встановлено, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець, отримавши на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, не внесла до заповіту відповідних змін, не будучи обізнаною у суттєвості різниці між поняттями земельна частка (пай) та земельна ділянка, розуміючи їх як одне й те саме. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) згідно сертифіката серії\~ТР №\~0264139\~йому відмовлено нотаріусом у зв`язку з невідповідністю документів на земельну ділянку (відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільсьгосподарським підприємствам і організаціям» при паюванні земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) підтверджується видачею відповідного правовстановлюючого документу.. Згідно п. 17\~Розділу X «Перехідних положень» ЗК України\~сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Загальноприйнятим є використання поняття «земельний пай» не тільки як земельна ділянка, яка не виділена в натурі, а й як земельна ділянка, отримана в результаті розпаювання землі (виділення в натурі). У разі, якщо заповідач реалізував право на земельну частку (пай) та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, і за життя не склав нового заповіту чи не скористався правом на внесення змін до заповіту, то заповіт, у якому заповідач розпорядився правом на земельну частку (пай), не втрачає чинність на підставі частини четвертої статті 1236 ЦК України, а визначення спадкоємців на земельну ділянку має відбуватися згідно з цим заповітом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі №136/1124/19, провадження №61-1556св21. Згідно зі статтями 125\~та 126 Земельного кодексу України\~в редакції, чинній на час видачі [PERSON] державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно ст.ст.\~1233, 1234, 1235 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга\~статті 1236 ЦК України). Тобто, на момент складання заповіту право [PERSON] на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом, однак з моменту отримання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467 від 03 квітня 2006 року - сертифікат на право на земельну частку втратив свою чинність, проте спадкодавиця не внесла змін до заповіту. Очевидним є те, що складаючи заповіт на користь позивача остання заповідала йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,8526 га., розташовану на території Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6124682700:01:001:0113 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вона була. У відповідності до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду\~України «Про\~судову \~практику у\~справах про\~спадкування» від\~30\~травня 2008\~року за\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved