Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням суду розірваний. У вказаному шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . 11.02.2022 рішенням суду вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі - 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти у примусовому порядку. Вказаний розмір аліментів на утримання дитини не забезпечує її належне матеріальне утримання. Натомість, відповідач є працездатною особою, перебуває у Чеській Республіці та отримує високу заробітну плату, а тому має могу сплачувати аліменти в частці від його заробітку. Зважаючи на вищенаведене, просить суд про зміну способу стягнення аліментів на дочку з твердої грошової суми 1800 грн на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив причин своєї неявки. Відзив на позов не подав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2018 у справі №442/6137/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.02.2022 у справі №442/9809/21 ухвалено, зокрема, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Відділу-ЦНАП Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №017651/10-2021 від 07.12.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що заявлений позивачем розмір аліментів у виді 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягає стягненню навіть у наказному провадженні, яке призначене згідно зі ст. 19 ЦПК України для стягнення сум незначного розміру. Тобто, вказана частка від заробітку відповідача, на думку законодавця, є незначною. Суд вважає, що з урахуванням всіх обставин в сукупності в позивача є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів, враховуючи вимоги СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, заявлений позивачем розмір аліментів. Отож, враховуючи вищенаведене, позов слід задоволити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі 8000,00 грн, слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У даній справі участь адвоката, який представляє інтереси позивача, і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги від 07.11.2022, актом виконаних робіт (наданих послуг) від 09.05.2023 на суму 8000 грн., а саме: надання консультації - 500 гривень, витрачений час - 1 год.; написання та подання позовної заяви - 2500 грн., витрачений час - 2 год.; написання та подання клопотання про звернення до суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави про отримання доказів - 2000 грн., витрачений час - 1 год.; написання та підготовка адвокатського запиту №22 від 27.04.2023 - 1000 грн, витрачений час - 1 год.; написання та підготовка адвокатського запиту №28 від 04.05.2023 - 1000 грн., витрачений час - 1 год.; написання та підготовка клопотання про витребування доказів - 1000 грн., витрачений час - 1 год. При цьому, суд зазначає, що вказана справа не відноситься до складних справ, відтак розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження; підготовка документів у такій не потребує значного часу, враховуючи також те, що судом відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача про звернення до компетентного суду Чеської Республіки із судовим дорученням про надання правової допомоги у вигляді отримання доказів та витребування доказів. Відтак, виходячи з принципу обгрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про зміну способу стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved