Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

05 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості: - за кредитним договором №3533701250/377597 від 14 лютого 2021 року в сумі 20400 грн.; - за договором позики № 1823697 від 14 березня 2021 року в сумі 13890 грн. 80 коп. та судові витрати. Вказував, що 14 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №3533701250/377597, який був підписаний ним електронним підписом, за яким йому був наданий кредит з умовою його повернення та сплати відсотків за користування. Також 14 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір позики №1823697, який був підписаний ним електронним підписом, за яким йому був наданий кредит з умовою його повернення та сплати відсотків за користування. За договорами факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року та № 14/06/21 від 14 червня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло вимог за вказаними кредитними договорами, тому, посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, у позовній заяві просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, відзиву не подав. Суд, вважаючи можливим здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, дійшов висновку, що позов підлягаю частковому задоволенню з наступних підстав. 14 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та відповідачем був укладений кредитний договір № 3533701250/377597, який був підписаний ним електронним підписом, за яким йому був наданий кредит в сумі 5100 грн. строком на 30 днів, тобто до 15 березня 2021 року, з умовою сплати відсотків за користування в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Кредит повернутий не був. Крім того, 14 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №1823697, який був підписаний ним електронним підписом, за яким йому було надано кредит в сумі 4100 грн. строком на 30 днів із процентною ставкою 1,99 %. Позика повернута також не була. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 08 грудня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким перший відступив останньому право вимоги заборгованих коштів за зазначеним кредитним договором в сумі 20400 грн, з яких 5100 грн основна сума боргу, 15300 грн. відсотки. Також, 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким перший відступив останньому право вимоги заборгованих коштів за зазначеним договором позики в сумі 13890 грн. 80 коп., з яких 4100 грн. основна сума боргу, 9790 грн. 80 коп. відсотки. В той же час, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як вбачається із заявки від 15 березня 2021 року на продовження строку дії договору №3533701250/377597, боржнику було продовжено строк дії кредиту на термін 30 днів, та сума кредиту становила - 5100 грн., сума відсотків за користування кредитом - 3825 грн., а за договором позики №1823697 за період строку надання кредиту 30 днів розмір позики становив 4100 грн. , а із нарухуванням процентів - всього 6547 грн. 70 коп. Таким чином сума боргу в частині процентів розрахована за строк, який виходить за межі укладених кредитних договорів, а дійсний борг по кредитному договору №3533701250/377597 від 14 лютого 2021 року складає 8925 грн. (5100 грн. основний борг та 3825 грн. проценти за період дії договору 60 днів), по договору про надання позики №1823697 борг складає 6547 грн. 70 коп. (4100 грн. основний борг та 2447 грн. 70 коп. проценти за період дії договору 30 днів). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Станом на момент подання позовної заяви відповідачем, жодних дій щодо погашення боргу здійснено не було. За викладених обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 549-551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вказаний борг в межах дії кредитного договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, пропорційно задоволеним вимогам 45,12 %, що складає 1211 грн. 02 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial