Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

01.08.2023 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі окрім неї зареєстровані та проживають її діти [PERSON] та [PERSON] , а також зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] .. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30.09.2016 шлюб між нею та відповідачем розірвано. [PERSON] не проживає у даній квартирі з 2014, добровільно залишив її та повернувся проживати до себе додому, не приймає жодної участі в утриманні, ремонті та обслуговуванні житлового приміщення, оплаті комунальних послуг, квартирної плати та інших витратах. Жодних особистих речей чи іншого майна відповідача у квартирі нема. Перешкод в користуванні житловим приміщенням [PERSON] ніхто не чинив, однак добровільно знятися з реєстрації він відмовляється. Зазначала, що реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права та законні інтереси, створює їй незручності і перешкоди у здійсненні права вільно володіти, користуватися і розпоряджатися житлом, призводить до зайвих витрат, повязаних з оплатою квартирної плати, оскільки вона здійснюється з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, вона не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки місце роботи відповідача їй невідоме. В досудовому порядку врегулювати спір не вдалося, оскільки відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації. З огляду на те, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою відсутністю без поважних причин у даному житлі, просить суд ухвалити рішення, яким визнати його таким, що втратив право на користування вказаним вище житлом. Позивачка [PERSON] та треті особи в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви, в яких підтримують заявлені позовні вимоги, просять їх задоволити, розгляд справи просять проводити у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча двічі своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, однак відзиву на позовну заяву не подав, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 341005237 від 31.07.2023 (а.с.15). Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають на [ADDRESS] , Витягу Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради Львівської області № 133 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.01.2022, Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4622-125165-2016 та Витягу Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради Львівської області № 1219 від 08.06.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2000 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-6, 10, 13, 21-29). Актами Городоцької міської ради на факт не проживання [PERSON] від 09.06.2023, 03.07.2023 та 01.08.2023 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає у квартирі [ADDRESS] з квітня 2012 (а.с.30-32). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30.09.2016 у цивільній справі № 441/984/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 18.10.2017 (а.с.14). Статтею 137\~Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Згідно ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383\~ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 405\~ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~2\~від 12.04.1985р.\~"Про\~деякі питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.\~\~ Оскільки відповідач [PERSON] більше одного року у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачці, не проживає, добровільно покинув вказане житло, без поважних причин не з`явився в судове засідання та не довів суду поважності причин відсутності за адресою своєї реєстрації, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України у звязку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved