Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 131600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.02.2008 надала [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ (5000 х 26,66 грн.) 133300,00 грн., яка зобов`язалась повернути їх протягом двох тижнів з дати отримання. Однак до теперішнього часу відповідач не повернула борг в повному обсязі. Відповідачем було повернуто частину коштів, а саме: 03.07.2017 400 грн., 20.08.2020 800 грн., 15.10.2020 500 грн. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Горяінової К.А. від 08.12.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Лемця С.П. прийнято до свого цивільну справу,\~розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належним чином повідомлена відповідач в судове засідання не з`явилась, з заявами та клопотаннями не зверталась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно розписки від 14.02.2008 [PERSON] позичила у [PERSON] суму грошей у розмірі 5000 доларів США. З вказаної розписки також вбачається, що відповідач зобов`язується повернути вказані грошові кошти протягом 2 тижнів, а саме до 17.03.2008 (а.с.24). Відповідачем було повернуто частину коштів, а саме: 03.07.2017 400 грн., 20.08.2020 800 грн., 15.10.2020 500 грн, що підтверджується оригіналами розписок (а.с.21-23). Згідно ч.2 ст.509, ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з положеннями\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Отже, положення норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, наявність оригіналу розписки у позикодавця згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої палати Верховний Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464-3790/16-ц за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно зі статтею 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач посилаючись на те, що зобов`язання за договором позики визначено у доларах США, просить стягнути грошовий еквівалент зобов`язання у грошовій одиниці України, тобто у гривневому еквіваленті, за курсом НБУ. Згідно офіційно встановленого НБУ курсу гривні щодо іноземних валют станом на 24.11.2021 (дата звернення позивачки з вказаним позовом до суду), курс гривні по відношенню до долара США становив 26,86 грн. за 1 долар США, отже сума боргу у гривневому еквіваленті становить 131600,00 грн. (5000 * 26,86 1700 грн.). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.10). Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та 2 групи. Отже, враховуючи задоволення позову, судові витрати на користь держави покладаються на відповідача. Згідно Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в зв`язку з чим сума судового збору становить 908,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved