Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 32\~776,10 грн. В обґрунтування\~заявлених вимог\~зазначив,\~що відповідач\~є споживачем\~послуг централізованого\~теплопостачання за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Згідно рішення Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» та затвердження статуту у новій редакції», Комунальне підприємство «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (скорочене найменування - КП «Теплоенергетик» КМР»); змінено юридичну адресу КП «Теплоенергетик» КМР» та визначено її як: вул. Сергія Гришина 23/16, м. Кропивницький, 25030. Дата запису змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 11.03.2021. Шляхом подачі\~теплової енергії\~на адресу\~відповідача сторони\~вступили у\~фактичні договірні\~відносини,\~відповідач мала\~вчасно сплачувати\~за надані\~послуги. За період з вересня 2012 року по серпень 2022 року включно відповідачу було надано послугу з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було. Тому, станом на серпень 2022 року за відповідачем рахується заборгованість перед підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 22\~669,27 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку складає: 3% річних 2 45421 грн. та 7\~652,62 грн.\~індекс інфляції. Посилаючись на вимоги діючого законодавства та обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 27.01.2023 року справа прийнята до провадження за підсудністю, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. 03.04.2023 року відповідачем подано відзив на позов. 03.05.2023 року позивачем подано відповідь на відзив та новий розрахунок заборгованості відповідача за період з листопада 2018 року по серпень 2022 року. 20.06.2023 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені письмово у позові та відповіді на відзив, представник відповідача позов не визнала, просила застосувати строки позовної давності та практику судів вищих інстанцій до даних правовідносин та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що між\~позивачем КП\~«Теплоенергетик» та\~відповідачем [PERSON] \~виникли фактичні\~договірні відносини\~з надання\~послуг з\~централізованого опалення\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Згідно рішення Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» та затвердження статуту у новій редакції», Комунальне підприємство «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (скорочене найменування - КП «Теплоенергетик» КМР»); змінено юридичну адресу КП «Теплоенергетик» КМР» та визначено її як: вул. Сергія Гришина 23/16, м. Кропивницький, 25030. Дата запису змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 11.03.2021. Згідно п.2 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УІІІ виконавець зобов`язаний: підготувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відносини повинні здійснюватися виключно на договірних засадах, в ст. 7 ч. 2 п. 1 Закону України № 2189-VІІІ зазначено що, споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з розрахунком заборгованості споживача за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , адреса [ADDRESS] , наданого позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву за період часу з жовтня 2019 року по серпень 2022 року, їй нарахована заборгованість в розмірі 19 568,14 грн. При цьому, відповідно до інформації викладеної в розрахунку відповідачем, нею сплачено 10 568,14 грн. Заборгованість становить 9 634,86 грн. Відповідач [PERSON] є власником вищезазначеної квартири відповідно до договору-купівлі продажу від 13.11.2018 року, посвідченого Тєрєховою С.В. приватним нотаріусом Кропивницького міського округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1922. Не зважаючи на відсутність договірних зобов`язань з підприємством, відповідач здійснювала оплату послуг позивача з 13.11.2018 року, що підтверджується наданими нею квитанції про оплату послуг з централізованого теплопостачання та не заперечується представником позивача. За період з жовтня 2019 року по червень 2023 року відповідачем сплачено 16 839,92 грн. Крім того, відповідачем сплачено в рахунок заборгованості за послуги теплопостачання 3\~866,84 грн., що підтверджується квитанцією від 01.04.2023 року. У зв`язку з тим що позивач до початку розгляду справи по суті сплатила заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 3 866,84 грн., суд приходить до висновку, що відповідачем повністю погашено заборгованість перед позивачем, що утворилась в період часу з жовтня 2019 року по серпень 2022 року. Судом встановлено, що між позивачем КП «Теплоенергетик» та відповідачем існують фактичні договірні відносини з надання послуг з централізованого опалення за місцем її проживання і будь-яких договорів про надання послуг з централізованого опалення між сторонами по справі не укладалось. КП «Теплоенергетик», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послуги з централізованого теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Законодавством України в сфері житлово-комунальних послуг передбачені наступні підстави для виникнення зобов`язань: ч. 2. ст. 509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу»; ч.2 ст.11 ЦК України уточнює: «Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: ... договори»; п.4 ст.203 ЦПК України вимагає вчиняти правочин у формі, встановленій законом; ст. 208 ЦПК України вказує, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі; ст. 638 ЦК України чітко визначає, коли договір вважається укладеним та виникають обов`язки, а саме: договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів даного виду ...». Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах». Виходячи із наведених норм законодавства відповідач [PERSON] не є споживачем послуг з централізованого теплопостачання в розумінні п.6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», позивачем не надано доказів того, що квартира за адресою [ADDRESS] приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про комунальні послуги» докази того, що відповідач є споживачем послуг, які їй надавалися в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, відповідач просить застосувати строки позовної давності до даних правовідносин. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосувати строк позовної давності, а тому позовні вимоги за період з 13.11.2018 по 01.10.2019 року не підлягають задоволенню у зв`язку з пропущенням строків позовної давності. Що стосується позовних вимог про стягнення, 3% річних та інфляційних, суд вважає що дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З 24.02.2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. За таких підстав суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та 3% річних слід залишити без задоволення. Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, вимога про стягнення судового збору не підлягає задоволенню .

Outcome: dismissed