Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] заведеної 10.11.1980 року на ім`я (російською мовою) « [PERSON] ». Заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що вона у зв`язку із досягненням пенсійного віку звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком, натомість листом від 13.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що до страхового стажу не враховано періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 10.11.1980 року, яку не прийнято до уваги, оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці запис про виправлення дати народження засвідчений печаткою організації, відомості про яку відсутні в трудовій книжці, тому неможливо встановити приналежність наданої трудової книжки. Трудову книжку серії [NUMBER] заявника було оформлено 10.11.1980 році, у відділі кадрів роботодавця - «Ворошиловградского завода щелочных аккумуляторов» (російською мовою), який у подальшому змінював свою назву зі зміною назви міста «Ворошиловград» на Луганськ, а потім пройшов приватизацію і на теперішнім час має назву - «Відкрите акціонерне товариство науково-виробнича фірма «Луганські акумулятори». Заявник вказує, що встановлення факту належності трудової книжки має значення для реалізації права на пенсійне забезпечення. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2023 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечували за умови доведеності її належними документами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповіднно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , заявник [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] дата народження заявника зазначена [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.02.1990 року укладено шлюб між (російською мовою) « [PERSON] », та (російською мовою) « [PERSON] », внаслідок чого [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис. Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що остання була заведена 10.11.1980 відносно « [PERSON] », дата народження 1963. В подальшому в трудовій книжці серії [NUMBER] зроблено виправлення дати народження на « [INFO] », про що внесено відповідний запис засвідчений печаткою та підписом відповідальної особи. Згідно відповіді Фонду державного майна України №10-77-20089 від 09.08.2023 року ВАТ "НВФ "Луганській акумулятори" було створено відповідно до наказу Фонду державного майна України від 10.04.1998 року № 9-АТ шляхом перетворення орендного науково-виробничого підприємства "Луганській акумулятори"у відкрите акціонерне товариство, за інформацією наданою керівництвом товариства, науково-виробниче підприємство "Луганській акумулятори"було збудовано у 1952-1957 роках і мало назву Луганський завод лужних акумуляторів. Заявник, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , зазначила, що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці запис про виправлення дати народження засвідчений печаткою організації, відомості про яку відсутні в трудовій книжці, тому неможливо встановити приналежність наданої трудової книжки. Неможливість реалізації заявником своїх пенсійних прав у зв`язку із виправленням дати народження також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.07.2023 № 0600-0207-8/73612. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 по справі № 464/6696/20 зазначено, що в разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17. Відповідно до положень ч. 1 ст. 77, ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності їй трудової книжки, суд дійшов висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності є достатніми для задоволення вимог заяви.

Outcome: approved