Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що 19.11.1994 між сторонами укладено шлюб, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 року шлюб розірвано. В період шлюбу сторонами було набуто спільне майно, яке підлягає поділу. Таким майном є житловий будинок з спорудами по [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок було збудовано та завершено будівництвом під час шлюбу сторін. Будинок збудовано на земельній ділянці кадастровий номер: 2610400000:37:002:0059, площею 0,08га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Оформлення правовстановлюючих документів та подальша реєстрація права власності на житловий будинок здійснена на відповідача [PERSON] . Однак, дане домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно знаходиться являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто позивача та відповідача. Вартість домоволодіння та земельної ділянки в цілому становить 1317174,45 грн. Оскільки сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна, а відповідач не погоджується добровільно здійснити поділ майна, то виходячи з принципу рівності часток, як такі, що набуті ними за час шлюбу, [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, кадастровий номер 2610400000:37:002:0059, яка знаходиться по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , право власності на 1/2 частину домоволодіння, що по [ADDRESS] , а на іншу частку цього майна визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , а також вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.1994 між сторонами укладено шлюб (а.с. 6). В період шлюбу сторонами набуте нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , житловий будинок з господарськими спорудами, площею 176,9 кв.м., державна реєстрація проведена 24.05.2018 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2018. Вищезазначене нерухоме майно зареєстровано на [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 06.06.2023 (Інформаційна довідка № 334724978) (а.с. 10-11). При цьому, позивач зазначає, що дане домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно знаходиться являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ФОП [PERSON] інвентаризаційна вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 898350грн. (а.с.22). Згідно витягу №НВ-9925044132023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: 2610400000:37:002:0059 становить 418824,45грн (а.с.14). Представник позивача зазначає, що сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна, а відповідач не погоджується добровільно здійснити поділ майна. Будь-які матеріали, які б спростували наведені факти матеріали справи не містять. За правилами ст.ст.\~57,\~60,\~65,\~70 Сімейного кодексу України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма\~статті 368 ЦК України. Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на їх кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах даної категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 Сімейного кодексу України\~та ч. 2\~ст. 372 Цивільного кодексу України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна земельна ділянка кадастровий номер: 2610400000:37:002:0059, площею 0,08га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки №3327 від 31.08.2012року, посвідченого приватним нотаріусом Курищук І.В. (а.с.11). Зі змісту положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України вбачається, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. За таких обставин за позивачкою та за Відповідачем слід визнати і право власності по 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер: 2610400000:37:002:0059, площею 0,08га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Дані про наявність шлюбного договору матеріали справи не містять. Враховуючи здобуті у судовому засіданні докази, суд вважає, що підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не має, тому частки кожного із подружжя є рівними.\~За таких обставин позов слід задоволити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 60, 61, 63, 70, 71 СК України, ст.ст. 158, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved