Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Львівська міська рада звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Львівської міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності, площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) кадастровий номер: 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] в сумі 17957 грн. 99 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Львівської міської ради (далі ЛМР) від 19.04.2018 №3394 «Про надання гр. [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] » було надано громадянці [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) на [ADDRESS] в оренду для обслуговування будівлі електропідстанції за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) кадастровий номер: 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] не приймалося. Станом на день пред`явлення позову, документи, які посвідчують право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) кадастровий номер: 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] відсутні. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2023 №332939254 будівля електропідстанції літ. Й-1 загальною площею 56.8 кв. м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 880428746101) на [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] . Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради 15.09.2021 було проведено обстеження земельних ділянок на [ADDRESS] та суміжних з ними земельних ділянок у м.Львові, яким встановлено, що [PERSON] фактично використовує земельну ділянку №9/8 площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) кадастровий номер: 4610137200:08:002:0037 для обслуговування будівлі електропідстанції на [ADDRESS] за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. За результатами зазначеного обстеження складено акт від 15.09.2021 №84 та вимогу від 09.02.2022 №84/20. У зв`язку з наведеним на підставі ст.13 Конституції України, ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.12, 83, 93, 96, 120, 125, 126, 206 Земельного кодексу України, у відповідача як власника нерухомого майна виник обов`язок не лише звернутися до органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки та оформити і зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, а й сплачувати орендну плату за користування ними, однак цього не зробила, у зв`язку з чим [PERSON] як фактичний користувач земельної ділянки, яка без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, що мала заплатити за користування земельною ділянкою, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України, що відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати ВС від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також постанові ВС від 12.04.2019 у справі №922/981/18. Згідно з інформацією з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.02.2023 №НВ-4600168432023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] становить 295681 грн. 41 коп., річний розмір орендної плати згідно з п.5 ухвали ЛМР №1995 від 25.05.2017 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м.Львові» встановлено 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, відповідно розмір недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю за період з 01.03.2020 по 28.02.2023 становить 22047 грн. 56 коп., а тому враховуючи сплату відповідачем 4089 грн. 57 коп. земельного податку, просить стягнути з відповідача на користь позивача як представника територіальної громади 17957 грн. 99 коп. Ухвалою від 03.07.2023, після виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 26.06.2023, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 25.07.2023, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 03.10.2023. В судове засідання представник позивача не з`явилася, разом з тим подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних документів суду не скерувала. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем 17.03.2016 зареєстровано право власності на будівлю електропідстанції літ. Й-1, загальною площею 56,8 кв.м, і присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 880428746101. Вказане нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці №9/8 з кадастровим номером 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] , яка належить територіальній громаді м.Львова. Як вбачається з копії акта обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] від 15.09.2021 №84 ухвал міської ради щодо надання в користування (оренду) вказаної земельної ділянки не приймалось, документи, які посвідчують право користування такою відсутні, однак фактично використовується для обслуговування будівлі електропідстанції. З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. При цьому, для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеному у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20). Як вбачається з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.02.2023 №НВ-4600168432023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] становить 295681 грн. 41 коп. Відповідно до розрахунку суми збитків недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, які підтверджують право користування, розмір орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.12.2020 складає 5843 грн. 51 коп., за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 7012 грн. 21 коп., за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 7713 грн. 43 коп., за період з 01.01.2023 по 28.02.2023 1478 грн. 41 коп., а всього: 22047 грн. 56 коп. Як вбачається з копії листа начальника Львівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області від 20.04.2023 №4574/5/13-01-24-11 [PERSON] за період з 01.09.2021 по 31.03.2023 нараховано 4089 грн. 57 коп. земельного податку та заборгованість зі сплати такого станом на 20.04.2023 відсутня. З урахуванням наведеного, пред`явлена до стягнення сума за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності за період з 01.03.2020 по 28.02.2023 без документів, які підтверджують право користування становить 17957 грн. 99 коп. (22047 грн. 56 коп. - 4089 грн. 57 коп.). Оскільки відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника вказаної ділянки, зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки Львівській міській рада на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Разом з тим, із розрахунку суми недоотриманих коштів слід виключити обраховану позивачем суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за березень 2020 року 584 грн. 35 коп. (7012,21/12=584,35), оскільки, обґрунтовуючи звернення до суду із вищевказаним позовом тим, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно у вигляді коштів від орендної плати, тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача, ЛМР не враховано, що відповідно до п.52-4 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, орендна плата за період з 1 березня по 31 березня 2020 року не нараховується і не сплачується, а тому не можна вважати нараховану за вказаний період суму не отриманою позивачем від відповідачів орендною платою, а, відповідно, і безпідставно збереженими відповідачем коштами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь Львівської міської ради слід стягнути безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності, площею 0,0279 га (у тому числі площею 0,0239 га у межах червоних ліній) кадастровий номер: 4610137200:08:002:0037 на [ADDRESS] за період з 01.03.2020 по 28.02.2023 в сумі 17373 грн. 64 коп. (заявлені до стягнення 17957,99 грн. 584,35 грн. за березень 2020 року). Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2684 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2596 грн. 66 коп. (2684грн.*17373,64грн./17957,99грн.).

Outcome: partial