Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою через свого представника адвоката Марченка В.О., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13 липня 2022 року між ним (Орендодавцем) та [PERSON] (Орендарем) було укладено договір оренди (найму) автомобіля (далі- Договір) марки "Mercedes-Benz", модель "С 240", 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір "Синій", тип "Загальний легковий універсал", державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане ТСЦ 8045 27.05.2021 р. в м.Києві (далі- автомобіль). Поручителем по даному договору виступила дружина відповідача - [PERSON] . З поручителем було укладено договір поруки від 13 липня 2022 року. 13 липня 2022 року за актом прийому-передачі Автомобіль було передано Орендарю. Також, додатково Орендарем 13.07.2022р. була написана розписка про отримання автомобіля в оренду Відповідно до п. 10.2 Договору, Орендар зобов`язався протягом 5 днів з моменту підписання Договору подати документи для його нотаріального посвідчення. Однак, свого обов`язку Відповідач не виконав. У зв`язку із цим, при сплаті чергового платежу за оренду Автомобіля 20 липня 2022 року, відповідачу та поручителю було вручено під розписку повідомлення з вимогою про нотаріальне посвідчення. Оскільки, відповідач та поручитель і в подальшому не виконували жодних дій щодо посвідчення договору, орендодавець звертався до нього та поручителя 22 листопада 2022 року з повторним повідомленням з вимогою нотаріального посвідчення, 30 березня 2023 року з претензією та повторною вимогою щодо нотаріального посвідчення Договору (були отримані відповідачем та поручителем 18.04.2023р.), 07 червня 2023 року з претензією та повідомленням з вимогою щодо нотаріального посвідчення (були отримані відповідачем та поручителем 06.06.2023 р.), 21 червня 2023 року з вимогою та повторним повідомленням з вимогою нотаріального посвідчення та розрахунком заборгованості. Крім того, позивач звернувся із заявою-вимогою про усунення порушень щодо укладання договору оренди транспортного засобу від 09 червня 2023 року (бланк серії НСМ 055297 та НСМ № 055298) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н.М. стосовно усунення відповідачем та поручителем порушення п. 10.2. договору оренди (найму) автомобіля № 13/07/22 від 12 липня 2022 року та його нотаріального посвідчення (зареєстровано в реєстрі за № 1324). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. 20 липня 2023 року було видано свідоцтво (зареєстроване в реєстрі за № 1597, бланк свідоцтва серії [NUMBER] ), яке посвідчує вказане звернення Орендодавця та посвідчує направлення заяви позивача (Орендодавця) нотаріусом відповідачу та поручителю та отримання направлених заяв останніми. Незважаючи на всі вказані вище дії позивача та нотаріуса щодо спонукання відповідача та поручителя нотаріально засвідчити укладений Договір оренди (найму) автомобіля № 13/07/22 від 12 липня 2022 року, станом на момент звернення із позовом відповідач домовленості та обов`язку, передбаченого п. 10.2. Договору, не виконав, до нотаріуса не з`явився, договір нотаріально не посвідчив. Позивач зазначає, що вказані фактичні обставини справи у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача нотаріального посвідчення договору. Так, предметом договору оренди є автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель "С 240",2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір "Синій", тип "Загальний легковий універсал", державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане ТСЦ 8045 27.05.2021 р. в м. Києві. Строк оренди у 36 місяців та вартість оренди відповідно до п. 1.2., п. 1.4. та п. 3.4. договору також узгоджені сторонами. Таким чином, позивач зазначає, що домовився з відповідачем щодо усіх істотних умов договору, та ним виконано свій обов`язок щодо передачі автомобіля відповідачу, відповідачем внесена часткова оплата від повної оренди за договором. Має місце домовленість щодо усіх істотних умов договору та відбулося часткове виконання договору. Позивач вказує, що відповідач оплачував оренду автомобіля досить тривалий час. Орендар здійснював оплату оренди автомобіля відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 6.1, 6.2 та 6,6 договору, починаючи з 13.07.2022 року по 24.05.2023 року включно, як того вимагали умови договору один раз на тиждень в розмірі 75 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати. Поточний платіж 31.05.2023 року орендар не зробив і в подальшому оренду автомобіля за договором сплачувати перестав, автомобіль, як того вимагають умови п.5.1.1. та п. 5.2 договору не повернув. На момент звернення з позовною заявою до суду, автомобіль знаходиться у відповідача та він продовжує користуватися автомобілем. Оскільки позивач зазначає, що вони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору та має місце часткове виконання договору сторонами, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, на його думку, має бути застосоване положення ч.2. ст. 220 Цивільного кодексу України, відповідно до якого, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У зв`язку із вищевикладеним, позивач, посилаючись на норми законодавства, просить суд,визнати дійсним договір оренди (найму) автомобіля № 13/07/22 від 13 липня 2022 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 21.08.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, про що свідчить конверт, який повернувся до суду без вручення. Станом на 26.09.2023 року відзив від відповідача до суду не надходив. Третя особа повідомлена про розгляд даної справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції, письмові пояснення по суті справи до суду не надходили. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Позивач є власником автомобіля марки Mercedes-Benz, модель С 240, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір синій, тип загальний легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим ТСЦ 8045 27.05.2021 р. в м. Києві. Відповідно до виписки серії [NUMBER] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 26.10.2004 року та є платником єдиного податку. Згідно наданої позивачем копії договору № 13/07/2022 від 13.07.2022 року оренди (найму) автомобіля, 13.07.2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем), [PERSON] (поручителем) укладено договір, за яким орендодавець надає, а орендар приймає у платне користування автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 240, 2003 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , колір синій, тип загальний легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане ТСЦ 8045 27.05.2021 р. в м. Києві у відмінному стані, без пошкоджень строком на 36 (тридцять шість) місяців за ціною оренди 75 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - за тиждень, 3910 доларів США у гривневому еквіваленті - за рік. Відповідно до п. 10.2 вказаного договору, орендар приймає на себе зобов`язання протягом 5 днів після підписання договору подати документи для його нотаріального посвідчення. Зобов`язання щодо підготовки усіх необхідних документів та оплати за нотаріальне посвідчення договору покладаються на орендаря. Позивачем також надано копію акту прийому-передачі легкового автомобіля від 13.07.2022 року, згідно якого позивач передає орендарю [PERSON] та [PERSON] вказаний у договорі від 13.07.2022 року автомобіль. У акті також зазначається перелік предметів, які отримано разом з автомобілем. Відповідно до копії договору поруки від 13.07.2022 року, який укладено між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (поручителем), поручитель зобов`язується відповідати перед орендодавцем за виконання орендарем своїх зобов`язань, що виникли за договором № 13/07/22 оренди (найму) автомобіля від 13 липня 2022 року, укладеним між орендодавцем і орендарем. Відповідно до п. 1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед орендодавцем у тому ж обсязі, що і сам орендар, у тому числі за сплату орендної плати, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених у договорі № 13/07/22 оренди (найму) автомобіля від 13.07.2022 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача та третьої особи з повідомленням з вимогою нотаріального посвідчення договору оренди від 13.07.2022 року. На підтвердження вказаної обставини надав суду копії повідомлень від 20.07.2022 року, та від 22.11.2022 року, 30.03.2023 року з копіями доказів їх направлення відповідачу та третій особі. 20.07.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. видано свідоцтво про те, що нею 09.06.2023 року було направлено [PERSON] та [PERSON] рекомендованим листом за адресою проживання останніх, заяву [PERSON] , яка містила вимогу про виконання орендарем зобов`язання щодо нотаріального посвідчення договору оренди автомобіля у вказану дату. 13.07.2023 року позивач звернувся до відповідача та третьої особи з досудовою вимогою про повернення автомобіля, сплати заборгованості з орендної плати за користування автомобілем та відшкодування збитків, про що надав до суду відповідні докази направлення вимоги. На підтвердження часткового здійснення відповідачем платежів за договором оренди від 13.07.2022 року позивачем надано копію відомості про здійснення платежів за договором оренди від 13.07.2022 року, в якій указано що 13.07.2022 року та 20.07.2022 року навпроти графи "получил" проставлено відтиск печатки ФОП [PERSON] та його підпис про отримання 75 доларів США 13.07.2020 року та 20.07.2022 року відповідно. У графі "передал" зазначено прізвище [PERSON] , [PERSON] та наявні підписи поруч з прізвищами 13.07.2022 року та 20.07.2022 року прізвище [PERSON] . В інших графах "получил" про отримання коштів, починаючи з 27.07.2022 року по 24.05.2023 року наявні лише печатка та підпис ФОП [PERSON] , при цьому у графі "передал" навпроти цих відміток підписи [PERSON] відсутні. З 31.05.2023 року по 05.07.2023 року позивачем у відомості зазначено, що кошти від відповідача у рахунок сплати за договором оренди автомобіля не надходили. Суд критично оцінює надану копію відомості про оплату та доводи позивача про те, що відповідач виконував умови договору до 30.05.2023 року, а потім перестав їх виконувати, оскільки на підтвердження вказаних доводів позивачем не надано належних та допустимих доказів, а інші відмітки позивача про тримання коштів від відповідача за договором оренди з 27.07.2022 року по 24.05.2023 року свідчать про одностороннє посвідчення стороною фактів отримання коштів. Згідно вимог частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Для визнання такого договору дійсним обов`язковою умовою, як і для будь-якого іншого договору, є відповідність його змісту ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина третя статті 209, частина перша статті 203 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 759 ЦК України, яка є нормою, що регулює загальні положення про найм, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно із статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, тобто таким, недійсність якого встановлена законом і визнання якого недійсним судом не вимагається (ст. 215, 220 ЦК України). Правові наслідки нікчемності (недійсності) правочину передбачені ст. 216 ЦК. Відповідно до пункту 105 розділу 9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 03.03.2004 N 20/5, зареєстрованої у Мін`юсті України 3 березня 2004 року за N 283/8882, договори оренди автомобіля посвідчуються нотаріусами незалежно від місця їх реєстрації. При цьому нотаріус вимагає для огляду документ, що підтверджує право власності орендодавця на автомобіль. Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1288цс17. Згідно п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. за N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Виходячи із засад ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством є підставою для відмови у позові. В даному випадку, вбачається невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від встановленої законодавством форми набуття права оренди на автомобіль у частині нотаріального посвідчення договору. Фактично договір оренди не є укладеним, оскільки для нього передбачена відповідна форма нотаріального посвідчення. На думку суду, позивачем обрано невірний та не ефективний спосіб захисту свого порушеного права, адже у той час, коли відповідач не сплачує платежі за договором оренди та не повертає транспортний засіб позивачу, останній просить визнати договір оренди дійсним, не вказуючи при цьому мету, з якою він просить визнати договір оренди дійсним та яким чином це відновить порушення його прав. У такому випадку, належним способом захисту може бути витребування майна із чужого незаконного володіння, а не визнання договору оренди дійсним. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. При розгляді справи позивач не довів як саме визнання договору оренди дійсним вплине на відновлення його порушених прав, що саме такий спосіб захисту буде найбільш ефективним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Суд вирішує долю судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку із відмовою у позовних вимогах, судові витрати позивача не підлягають стяненню з відповідача.

Outcome: dismissed