Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Адвокат Дерев`янко І.О., яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: 07.12.2008 року перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [PERSON] народила доньку - [PERSON] . Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося. Після народження дитини, [PERSON] своїх материнських обов`язків не виконувала, дитиною не займалась. Декілька разів покидала родину та поверталась, а у вересні 2009 року покинула [PERSON] та дитину, і більше не повернулась, дитина в цей час перебувала на повному утриманні батька. Позивач намагався здійснювати дії щодо пошуку [PERSON] , звертався до поліції у 2013, 2014 роках у Шевченківському районі та у Ленінському районі міста Запоріжжя, звертався до родичів та знайомих оскільки дитині необхідно було оформити документи про народження. До 07.12.2011 року [PERSON] отримував від Шевченківського УПСЗП м. Запоріжжя допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічною віку. [PERSON] повністю зникла з життя [PERSON] та дитини. За рішенням Шевченківського районний суд м. Запоріжжя № 0827/2-934/2012 провадження № 0827/2-873/2012 від 11 квітня 2012 року, стягнуті аліменти на утримання дитини. Донька проживає разом із [PERSON] та знаходиться на його утриманні, Позивач працює у місті Запоріжжі та з 2015року створив сім`ю з [PERSON] . [PERSON] та донька Позивача мають дружні відносини, для дитини батько та [PERSON] є авторитетними особами, які спільно приділяють належну увагу дитині. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. [PERSON] у вихованні доньки участі не приймала та не приймає, як матір не піклувалася про стан здоров`я, моральне, фізичне, психічне виховання, духовний розвиток. Матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини [PERSON] в добровільному порядку не надавала та не надає, злісно ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків, своєю неучастю у розвитку та вихованні дитини, грубо порушувала і порушує права дитини. В зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Представником позивача - адвокатом Дерев`янко І.О. подано до суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу зазначену у позовній заяві. Відповідач відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6-зворотна сторона). Батьком дитини є [PERSON] . Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося. Після народження дитини, [PERSON] своїх материнських обов`язків не виконувала, дитиною не займалась. Відповідачка не підтримує зв`язок з донькою, не бере участі у її вихованні та догляді, не цікавиться її навчанням, моральним, духовним та фізичним зростанням та розвитком. Постійно мешкаючи з батьком, донька повністю перебуває на його утриманні, батько створює їй належні умови проживання, моральний і фізичний розвиток, а також місця для відпочинку і навчання. Згідно з висновком Запорізької міської ради по Дніпровському району № 17.01/01-27/629 від 17.08.2023 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачка свідомо нехтуючи своїми обов`язками, самоусунулася від їх виконання, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного рівня медичного догляду, лікування дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не надає моральну підтримку, що негативно впливає на її моральний та фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не забезпечує дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться успіхами і результатами освіти; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачкою своїх батьківських обов`язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Мати неповнолітньої [PERSON] , відповідачка - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити її прав у відношенні доньки [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Outcome: approved