Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Виклад позиції заявника. Адвокат Петренко О.М., що діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що [INFO] помер вітчим заявниці [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,7480 га., яка розташована на території Чуківської сільської ради Немирівського району, Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] була мати заявниці [PERSON] , яка за життя прийняла спадщину однак не встигла оформити спадкових справ. Мати заявниці [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] та син [PERSON] . У встановлений законом порядку, після смерті матері, заявниця звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частку у майні, що належало матері заявниці [PERSON] оформила та отримала свідоцтво про право на спадщину. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину частки після смерті [PERSON] заявниці було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №072777. Така ситуація склалась через те, що у документах з невідомих причин було допущено помилку, а саме: прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а у державному акті на землю прізвище власника зазначено « [PERSON] ». У списках, що додаються до розпорядження про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) прізвище спадкодавця також вказане як « [PERSON] », отже помилка була допущена ще під час оформлення землі. Хоча згідно копій паспорту та ідентифікаційного коду, що збереглись у заявниці, прізвище [PERSON] зазначено саме « [PERSON] ». Таким чином лінгвістичні помилки, що були допущенні під час оформлення права на землю призвели до розбіжностей у документах. В даний час заявниця має намір переоформити спадщину, однак не має можливості цього зробити через розбіжності в одну букву у документах, тому змушена звернутись до суду із відповідною заявою. Заяви, клопотання учасників справи 03.10.2023 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла заява від представника заінтересованої особи Немирівської міської ради про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25.09.2023 року прийнято вище вказану заяву до розгляду та призначено судове засідання по справі. 09.10.2023 року від представника заявника, адвоката Петренко О.М, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлену особу заявниці, [PERSON] , [INFO] (а.с.8) Відповідно до державного акту направо власності на земельну ділянку серії ВН № 072777, [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,7480 га, що розташована на території Чуківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12) [PERSON] помер [INFO] в с. Чуків, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11) Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. від 20.06.2023 року № 02-14, при огляді документів, а саме державного акту серії ВН №072777, виданого 15 грудня 2004 року Немирівською районною державною адміністрацією виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за заповітом була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав та свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого 16 серпня 2019 року виконавчим комітетом Чуківської сільської ради Немирівського району Вінницької області серія [NUMBER] та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформаційної довідки 336234959 право власності зареєстровано 10 травня 2017 року Богачуком В.Д. , державним реєстратором Нсіраївської сільської ради Гайсинського районну Вінницької області за [PERSON] було виявлено розбіжність в документах, а саме: державний акт серії ВН № 072777, виданий 15 грудня 2004 року Немирівською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , свідоцтва про смерть надано гр. [PERSON] , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності зареєстровано за [PERSON] , у зв`язку з чим неможливо підтвердити факт належності даного державного акту дійсно [PERSON] , померлому [INFO] (а.с.10) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 319 цього ж Кодексу визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Висновки суду Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 072777 від 15.12.2004 року.

Outcome: approved