Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

10 травня 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення 87702 грн 71 коп. заборгованості за Договором №4586097 про надання споживчого кредиту від 08 серпня 2021 року (далі - Договір-1), витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. і судових витрат в розмірі 2684 грн 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено Договір-1. В подальшому, 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №03-05/2022, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, одним з яких є [PERSON] за Договором-1. Всупереч вимогам Договору-1 позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в розмірі 87702 грн 71 коп., яка складається з: 20000 грн 00 коп. - сума заборгованості за сумою кредиту (тіло кредиту); 45600 грн 00 коп. - сума заборгованості за процентами, інфляційні втрати - 19417 грн 60 коп; три відсотки річних від простроченої суми - 2685 грн 11 коп. 26 травня 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали, яка направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 04 вересня 2023 року до суду повернуто поштове повідомлення направлене на адресу відповідача з відміткою АТ "Укрпошта" - адресат відсутній за вказаною адресою. (а.с.38) Станом на 25 вересня 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4586097 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08 серпня 2021 року та складено графік платежів, у якому вказано дата повернення кредиту. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору-1 сума кредиту складає 20000 грн 00 коп.; строк кредиту 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за Договором-1, що є Додатком №1 до цього Договору-1; стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору-1, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2 Договору-1; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору-1. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Відповідно до п. 2.1 Договору-1 кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем цьому Товариству з метою отримання кредиту. (9-11) Факт видачі он-лайн кредиту за Договором-1 клієнту [PERSON] підтверджується повідомленням WayForPay №6205-ВП від 20.04.2023, наданої ТОВ «Авентус Україна» у листі №6108-ВП від 19.01.2023 про переказ коштів 20.04.2023 за дорученням ТОВ «Авентус Україна» на суму 20000 грн 00 коп., маска картки [NUMBER] , код авторизації 14В4А9, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-21452713. (а.с. 14) Таким чином ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором-1 виконало у повному обсязі. Відповідно до п.4.3.1, п.4.3 Договору-1 сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний місяць, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.4.3.1 Договору-1. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2 Договору-1 (пп.4.3.2 п.4.3 Договору-1). Згідно із п.5.4 Договору-1 споживач зобов`язаний у встановлений цим договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені цимдоговором. Відповідно до п.6.1 Договору-1 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно із Графіком платежів. Згідно із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором-1, яка зазначена в Додатку №1 до Договору-1, датою видачі кредиту є 08 серпня 2021 року, датою повернення 07 вересня 2021 року. Даним Додатком №1 визначено, що якщо споживачем не будуть виконані умови Договору-1 для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 31400 грн 00 коп.; проценти за користування кредитом складуть 11400 грн 00 коп..; реальна річна процентна ставка складе 24079,41% річних; загальна вартість кредиту складе 31400 грн 00 коп. (а.с. 11) З картки обліку Договору-1 слідує, що [PERSON] належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань, в наслідок чого станом на 06 грудня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 65600 грн 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 20000 грн 00 коп. та 45600 грн 00 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом. (а.с. 17-18) 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №03-05/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає права вимоги до боржників. (а.с. 15-16) Відповідно до Витягу з реєстру боржників, який є Додатком №1 до Договору Факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором-1 в сумі 65600 грн 00 коп., з яких: 20000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 16) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року за №675-VIII (далі - Закон №675-VIII), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закон №675-VIII). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність Договору-1 між відповідачем та ТОВ ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги, у зв`язку із укладенням Договору факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022. Як вбачається із Договору-1, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, її паспортних даних, РНОКПП. (а.с. 11) Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вимог ст. 512 - 514, 516 ЦК України, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» направив на електронну пошту [PERSON] повідомлення про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору, тобто виконав вимоги ст. 1082 ЦК України. (а.с. 19) Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов Договору-1. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 65600 грн 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 20000 грн 00 коп. та 45600 грн 00 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню. Крім того, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно із 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з 2022 року по березень 2023 та розрахунок 3% річних за період з 07.12.2021 року по 19.04.2023 року. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат за період з 24.02.2022 року по березень 2023 року та розрахунок 3% річних за період з 24.02.2022 року по 19.04.2023 року, задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат з розрахунку за індексом інфляції за січень 2022 року (101,3) становить 852,80 грн, розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 07 грудня 2021 року по 23.02.2022 року включно становить 425,95 грн, що не охоплюють період дії в Україні воєнного стану підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. та сплачений судовий збір 2685 грн 11 коп. Частиною 1, ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із платіжною інструкцією №385 від 25 квітня 2023 року позивачем при зверненні до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», сплачено судовий збір у сумі 2684 грн 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в сумі 2046 грн 72 коп. В той же час, вимога представника позивача про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн 00 коп., не відповідає критерію розумності, є не співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, адвокат участі в судових засіданнях не приймав, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн 00 коп., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited проти України», заява № 19336/04). Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі №873/212/21.

Outcome: partial