Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача ТОВ «Наташа-Агро» про припинення права власності на земельні ділянки, шляхом їх конфіскації. В обґрунтування уточненого позову зазначено, що в ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуженняпротягом року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Прилуцького району Чернігівської області, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користуванні громадянина російської федерації землею вказаної категорії.Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2003 c/c №316, p/p №2-1123 успадкував право на земельну частку (пай) розміром 3,82 умовних кадастрових гектарів, що перебувала в колективній власності КСП «Прогрес» с. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області після смерті [PERSON] .В подальшому, на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації №616 від 30.12.2003 громадянин російської федерації [PERSON] отримав у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 3,18 га та 0,36 га, що розташовані на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (право власності посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН №079931, виданого 08.06.2004 та №043790, виданого 08.06.2004.В подальшому, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424181900:03:000:0231 площею 3,18га (номер запису про право власності 22124541 від 29.08.2017, індексний номер рішення про державну реєстрацію 36866412 від 01.09.2017).На підставі договору оренди земельної ділянки від 23.09.2015, укладеного [PERSON] та ТОВ «Наташа-Агро» земельну ділянку 7424181900:03:000:0231 площею 3,18 га передано в користування орендарю строком на 10 років. Відомості про право користування земельною ділянкою внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.08.2017 (індексний номер рішення 36866412 від 01.09.2017).Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424181900:02:000:0227 площею 0,36га в реєстрі речових прав на нерухоме майн не зареєстровано. Згідно інформації Головного управління Держгеокадаструу Чернігівській області станом на 01.01.2013 рік земельна ділянка не відчужувалась, а тому перебуває у власності гр. рф. [PERSON] .Зважаючи на викладене, державний акт на право власності на земельнуділянку серії ЧН №043790, у відповідності до законодавства, що діяло на момент його отримання, є документом, що посвідчує право власності гр. рф. [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення.Таким чином. громадянин російської федерації [PERSON] у серпні 2017 року та у червні 2004 року набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Малодівицької ОТГ Прилуцького району Чернігівської області та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку із цим обов`язок, а саме: не відчужив земельні ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Враховуючи, що отримані [PERSON] у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 7424181900:03:000:0231, вартістю згідно довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості 57\~799,79 грн., та 7424181900:02:000:0227, вартістю згідно довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості 3\~610,89 грн., ним добровільно не відчужені упродовж встановленого законодавством України річного строку (кінцевий строк сплив 29.08.2018 та 08.06.2005, відповідно), право власності на такі земельні ділянки підлягає припиненню, шляхом їх конфіскації за рішенням суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відкладено до 03 серпня 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 жовтня 2023 року. Представник Прилуцької окружної прокуратурив судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви,поданої через канцелярію суду, просить розгляд справи проводити без участі представника Прилуцької окружної прокуратури. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоч про дату, час та місце підготовчих та судових засідань, які були призначені на 26.06.2023, 03.08.2023, 12.09.2023 та 04.10.202 [PERSON] повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомляв. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник ТОВ «Наташа-Агро`у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації є власником: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,18 га, кадастровий номер 7424181900:03:000:0231, що розташована на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №079931від 08 червня 2004 року;земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,36га, кадастровий номер 7424181900:02:000:0227, що розташована на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №043790 від 08червня 2004 року(а.с.20-21). Згідно копії інформаційної довідки №330254934 від 26 квітня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,18га, кадастровий номер 7424181900:03:000:0231, що розташована на території Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області є [PERSON] , громадянин російської федерації.Крім того, згідно актуальної інформації про державну реєстрацію речового права, на вказану земельну ділянку, наявний номер запису про інше речове право: 22124776 від 29.08.2017, вид речового права: право оренди земельної ділянки строком на 10 років, орендар: ТОВ «Наташа-Агро» (а.с.8,9). Відповідно до копії договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб від 23 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Наташа-Агро» було укладено договір оренди землі відповідно до якого [PERSON] передає, а ТОВ «Наташа-Агро» приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,18га, в тому числі рілля 3,18га, кадастровий номер земельної ділянки 7424181900:03:000:0231, строком на 10 років (а.с.22-26). Згідно інформаційної довідки №347174828 від 19 вересня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7424181900:02:000:0227 не зареєстровано (а.с.47). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05 квітня 2023 року оціночна вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,площею 31800кв.м., кадастровий номер 7424181900:03:000:0231, що розташована на території Чернігівської області Прилуцького району Великодівицької сільської ради складає 57\~799,79 грн. (а.с.12, зворот). Відповідно до Інформації про земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,36га, кадастровий номер 7424181900:02:000:0227, нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки від 25 січня 2021 року складає 4\~039,61 грн. (а.с.13). Згідно копії листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21 квітня 2023 року за №10-25-0.2-1976/2-23 вбачається, що за інформацією відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянці [PERSON] належало право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП «Прогрес» с. Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН 0148058 виданого згідно рішення Прилуцької районної державної адміністрації №334 від 15.08.1996 року. Сертифікат зареєстровано 30 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №294.Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом с/с№316, р/р№2-1123 від19.05.2003 року право на земельну частку (пай) перейшло до [PERSON] та на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації №616 від 30.12.2003 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) було видано державні акти на право власності на земельні ділянки [PERSON] : державний акт на право власності на земельну ділянку ЧН №079931 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка площею 3,18га, кадастровий номер 7424181900:03:000:0231) та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08 червня 2004 року за №456; державний акт на право власності на земельну ділянку ЧН №043790 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка площею 0.36 га, кадастровий номер 7424181900:02:000:0227) та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08 червня 2004 року за №457 (а.с.15). Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 квітня 2023 року за №10-25-0.3-2070/2-23 вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами 7424181900:03:000:0231 та 7424181900:02:000:0227 станом на 01.01.2013 не відчужувались (а.с.17). При цьому також безспірно з`ясовано, що згідно довідки Управлінння державної міграційної служби України в Чернігівській області від 14 вересня 2023 року, за обліками управління [PERSON] , [INFO] , як такий, що набув громадянство України в УДМС у Чернігівській області не значиться. Однак після набуття земельних ділянок у власність, [PERSON] , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року їх не відчужив. 25 квітня 2023 року Чернігівська окружна прокуратура направила запит №54-75-2868ВИХ-23до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, з метою встановлення вжитих вказаним органом заходів з метою конфіскації у громадянина російської федерації [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 7424181900:03:000:0231 та 7424181900:02:000:0227, яка не була відчужена нею протягом року, а також щодо заходів, які заплановано вживати в подальшому з вказаного питання (а.с.18, зворот). Відповідно до копії відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28квітня 2023 року за №10-25-0.6-2082/2-23 повідомляє, що обсяг коштів, виділених управлінню для сплати судового збору та судових витрат при супроводженні судових справ на 2023 рік значно обмежений, у зв`язку з цим Головне управління просить Чернігівську окружну прокуратуру вжити заходи представництва інтересів держави в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру», шляхом подання позовів про конфіскацію земельних ділянок, зазначених у листі Чернігівської окружної прокуратури від 25.04.2023 №54-75-2868 вих-23, у власника громадянина російської федерації (а.с.19). Згідно статей 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно частини 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч.2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно статті 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач [PERSON] порушив визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та як іноземний громадянин, не відчуживши їх упродовж року після набуття права власності, на теперішній час безперешкодно використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси в Україні, зокрема чимало земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому в цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді щодо визначення поняття «інтереси держави» висловлено позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх об`єктів права власності та господарювання тощо (п.3 мотивувальної частини). Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземним громадянином [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення, який не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч.4 ст. 81 Земельного кодексу України), та ця норма є імперативною і не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 08.06.2004 року по теперішній час) не відчужив їх, є підстави для їхньої конфіскації у власність держави. Відповідно до ч.4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Виходячи з викладеного позовні вимоги заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури підлягають повному задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову Чернігівською окружною прокуратурою було сплачено судовий збір за пред`явлення позову у сумі 5\~368 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1047 від 28.04.2023, а позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь прокуратури необхідно стягнути 5\~368грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved