Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

ТзОВ «А-ТЕРА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2022 року в м. Луцьку по вул. Ковельській, 177 сталася ДТП за участю автомобілів «Audi Q5», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2022 року винною у даній ДТП визнано [PERSON] . Вказує, що внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності товариству, отримав механічні ушкодження. При цьому, на момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта». В подальшому, за зверненням товариства, ПАТ НАСК «Оранта» здійснило огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] та на підставі калькуляції-дослідження провело оцінку завданих збитків та визначило вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінються) в сумі 87380,64 грн. При цьому, враховуючи знос автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] на момент настання страхового випадку становив 56%. З врахуванням викладеного страховою компанією було виплачене страхове відшкодування у розмірі 44660,40 грн. Зазначає, що для виконання ремонтних робіт з відновлення пошкодженого під час ДТП автомобіля товариство звернулося до ТзОВ «РІО ТРЕЙД ГРУП», яке відповідно до рахунку на оплату №281 від 14.09.2022 року оцінило вартість ремонтних робіт в сумі 77622,00 грн., які були оплачені позивачем повністю. Вважає, що оскільки вартість майнового збитку, завданого товариству пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищила виплачений розмір страхового відшкодування, то із відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 32961,60 грн. У зв`язку з чим просило стягнути з відповідача на користь товариства вказані кошти та понесені судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано та сторонами не оспорюється, що 07.09.2022 року в м. Луцьку по вул. Ковельській, 177 сталася ДТП за участю автомобілів «Audi Q5», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 5). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2022 року винною у даній ДТП визнано [PERSON] (а.с. 5). Як слідує із матеріалів справи, на підставі страхового акту № ОЦВ-22-03-81104/1/1 від 31.01.2023 року НАСК «Оранта» здійснила виплату ТзОВ «А-Тера» страхового відшкодування в сумі 44660,40 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТзОВ «А-Тера» (а.с. 8, 10-11). Разом з тим, за ремонт автомобіля ТзОВ «А-Тера» сплатило ТзОВ «РІО ТРЕЙД ГРУП» 77622,00 грн., що підтверджується актом надання послуг №248 від 13.10.2022 року та платіжними інструкціями №26376 від 29.09.2022 року та №26650 від 13.10.2022 року (а.с. 13-16). Таким чином, сума невідшкодованих збитків позивачу становить 32961,60 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-691цс15, яка згідно зі ст.\~360-7\~ЦПК України є обов`язковою для судів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.10.2018 року у справі 686/17155/15-ц сформував правовий висновок, відповідно до якого правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Аналогічні висновки сформульовані також у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі 344/3008/17, від 15.10.2020 року у справі №755/7666/19, від 16.02.2022 року у справі №709/370/20. Отже, враховуючи вищезазначене, з [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні в сумі 32961,60 грн., оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно невідповідності у вартості ремонтних робіт та замінних деталей, оскільки на вимогу суду товариством надано обґрунтований розрахунок і у суду не викликає сумнівів у зазначеній сумі, яка підлягає відшкодуванню. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684,00 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved