Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Калуської міської ради про зміну графіку побачень з дитиною, який мотивує наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано, місце проживання дитини визначено з матір`ю. Так, дитина фактично проживає з матір`ю, а батько сплачує аліменти, визначені судовим рішенням від 05.06.2020. Водночас, відповідачка чинила перешкоди у спілкуванні сина з батьком, не дозволяла бачитись у вільний час, тому позивач з даного приводу звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради з заявою про визначення порядку побачення його з сином. Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.09.2020 року було вирішено надати право побачень батьку [PERSON] з сином [PERSON] відповідно до графіку: перша і третя субота місяця з 14.30 год. До 18.00 год. в присутності матері та друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. в присутності матері. Однак, незважаючи на вказане рішення відповідачкою не виконувалися обов`язки визначені у вказаному рішенні, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою встановлення графіку зустрічей з його сином. Так, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.03.2021 року зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] згідно визначеного раніше графіку зустрічей, а 13.12.2022 року видано виконавчий лист у вказаній справі про усунення перешкод у побаченні з дитиною та 15.12.2022 року державним виконавцем Калуського ДВС відкрито виконавче провадження. Зазначає, що з моменту встановлення у судовому порядку графіку зустрічей з дитиною минуло два роки. За вказаний період син подорослішав, у нього з`явилися спільні з батьком вподобання та захоплення, у зв`язку з чим вважає, що актуальний графік зустрічей не відповідає інтересам сина, адже можливість бачитись з дитиною 4 рази на місяць по 3-3,5 год не дозволяє якісно та раціонально використовувати наданий час. Дані побачення проводяться в присутності матері, однак в цьому уже немає необхідності, адже син [PERSON] досягнув віку, коли може самостійно проводити час з батьком, вільно висловлювати свої думки та бажання, в той час як сам батько бажає займатися вихованням сина та розуміє, яку роль для хлопчика відіграє участь батька у формуванні його свідомої особистості. Водночас , мати дитини чинить перешкоди у такому спілкуванні, неодноразово ухиляється від виконання судового рішення, що підтверджується актом державного виконавця, на підставі якого на неї накладено штраф у межах виконавчого провадження. Окрім цього, у вересні відповідачка ініціювала розгляд питання про позбавлення батьківських прав позивача відносно його сина, що свідчить про те, що мати використовує дитину, як засіб для маніпуляції батьківськими почуттями позивача. 05.04.2023 року органом опіки та піклування відповідачці відмовлено у позбавленні батьківських прав позивача. При цьому зазначає, що участь відповідачки у його зустрічах із сином негативно впливає на психіку дитини, яка стає свідком суперечок та конфліктів між батьком та матір`ю. Відповідачка вороже налаштовує дитину проти нього та має сприятливі умови для цього, так як проводить із сином майже весь час, на відміну від одного побачення на тиждень у батька. Такий дисбаланс між правами позивача та відповідачки в участі у вихованні дитини є несправедливим та потребує внесення змін у графік побачень, встановлений судом. Крім цього, 27.03.2023 року позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 182 КК України до органів Національної поліції за фактом незаконного здійснення відповідачкою прихованого звукозапису зустрічі [PERSON] з сином, на яке він згоди не давав. Дана ситуація демонструє психологічний тиск відповідачки на сина, так як вона заборонила дитині признаватись батьку у проведенні звукозапису, інакше сина буде покарано. Таким чином, вважає, що графік зустрічей батька з сином необхідно змінити та зустрічі проводити без участі відповідачки, їх тривалість збільшити, надати можливість дитині у визначені дні залишатись на ночівлю у батька, а також спільно святкувати події, зазначені у графіку зустрічей в такому порядку: перші та треті вихідні (субота та неділя) кожного місяці з можливістю залишення дитини на ніч за фактичним місцем проживання батька починаючи з 18.00 год першої та третьої п`ятниці місяця до 18.00 год неділі, при цьому передавати дитину батьку біля вхідних дверей місця проживання дитини; при випаданні п`ятих вихідних у місяці відвести їх для перебування дитини почергово у такому самому порядку; у другий та четвертий понеділок і четвер місяця відвести 4 години для побачення батька з дитиною без присутності матері з 16.00 год до 20.00 год, а у разі випадання п`ятого тижня то проводити зустрічі у визначеному порядку попереднім пунктом; у день народження батька з 09.00 год до 21.00 год відвести для побачень дитини з її батьком для спільного святкування дня народження батька; свята: Великдень та Різдво Христове, Новий рік з 09.00 год до 15.00 год. наступного дня відвести для спільного святкування сина з батьком та його матір`ю почергово, тобто парні роки з батьком, а непарні з матір`ю; у дні народження дитини з 09.00 год до 21.00 год відвести для спільного святкування дня народження дитини з її батьком та матір`ю почергово по парності та непарності років; надати можливість батьку дитини разом з дитиною без присутності матері поза межами її проживання, в тому числі за межами території України, відпочивати за вибором батька дитини протягом двох тижнів два рази на календарний рік за вибором батька дитини та з попередженням матері дитини не менше ніж за два тижні про дату, з якої дитина буде відпочивати разом з батьком. Зобов`язати відповідачку надавати дитину для спілкування , побачень та спільного відпочинку з батьком без присутності матері у встановлені судом дні та години, та зобов`язати відповідачку виконувати установлений графік побачень та усунути перешкоди у спілкуванні та побаченнях батька з дитиною шляхом зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди ати безперервний контакт у спілкуванні батька з сином та усунути будь-які перешкоди у доступі до дитини. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2023 провадження у даній справі відкрито, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. При цьому, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Яцків М.В. своїм правом подати відзив на позовну заяву про зміну графіку побачень з дитиною скористався та зазначив, що просить визначити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні сина [PERSON] , 2018 р.н. у формі побачень: перша і третя субота місяця з 14.30 год до 18.00 год. без присутності матері, друга і четверта неділя місяця з 10.00 год до 13.00 год без присутності матері; у вказані дні та години мати, дідо, баба чи відчим передають дитину батьку біля кафе « [INFO] » що в [ADDRESS] та аналогічним способом у зворотньому; батько зобов`язаний повідомити матір про те, чи відбудеться чергова зустріч за 2 дні до побачення з дитиною, а у решті задоволення позовних вимог просить відмовити. Зокрема вказав, що на даний час [PERSON] звернувся із позовом про зміну графіку побачень із дитиною посилаючись на те, що дитина подорослішала, і в них появилися спільні інтереси та захоплення, з моменту народження сина батько не припиняє утримувати матеріально, протягом двох років намагається налагодити нормальний зв`язок з дитиною, приймати участь у її вихованні. Такі твердження позивача є надуманими та голослівними, а також не підтверджені належними та допустимими доказами, окрім того факту, що дитина подорослішала. Вказує, що з моменту розлучення до розгляду справи про позбавлення батьківських прав позивача відносно його сина 20.10.2022 року позивач ніякої участі у вихованні дитини не брав, будь-якої іншої допомоги для дитини не надавав. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2022 року становила 47 497 грн. Також, твердження позивача про те, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною не відповідають дійсності, так як при неможливості самій бути на зустрічах вона просилала свою маму, а одного разу навіть саму дитину відпустила з батьком, хоча потім зверталася в поліцію, так як батько не вчасно повернув дитину. Тому, запропонований новий графік побачень з дитиною не є прийнятним, так як не враховує найкращих інтересів дитини. На даний час вік дитини 5 років. Дитина вважала своїм батьком її теперішнього чоловіка, і тільки пів року тому дізнався про свого біологічного батька та почав з ним встановлювати контакт та налагоджувати зв`язки. При цьому, за останні два місяці по ініціативі батька не відбулося жодної зустрічі з сином. Дитина постійно проживає з матір`ю. Тому висновки і вимоги батька, що дитина може тривалий час перебувати з ним , в тому числі ночувати з ним є передчасними. Не заперечує, що в подальшому , з урахуванням вікових змін дитини, налагодження батька більш міцного контакту з дитиною дасть змогу батьку більше проводити часу з дитиною, в тому числі ночувати дитині у нього. Теперішній графік побачень є актуальним та відповідає віку та інтересам дитини. Погоджується, що на даний час зустрічі вже можуть відбуватися без її присутності. Просить врахувати той факт, що відповідачка на даний час перебуває у стані вагітності, тому не завжди зможе передавати батькові дитину особисто, а в цьому їй змжуть допомогти її батьки або теперішній чоловік. Представник позивача [PERSON] адвокат Либовка А.В. подала до суду відповідь на відзив та вказала, що позивач не розуміє вікових потреб сина, що може завдати щкоди. Вказує, що всі наведені у відзиві твердження є надуманими, а тому позовні вимоги просить задоволити. Зокрема зазначає, що на даний час відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, а перешкоди у спілкуванні з сином відповідачка створює навмисно з метою провокації конфліктів та звинувачення [PERSON] у небажанні спілкуватися з дитиною. Бажання позивача змінити гафік побачень з дитиною дозволить йому якісно проволити час з сином, асоціювати батька не лише з вихідними днями та розвагами, а й викличе повагу та авторитет у дитини, яка розумітиме, що батько та мати наділені однаковими правами у вихованні та наставництві. Щодо не проведення зустрічей протягом останніх двох місяців зазначила, що дана ситуація виникла в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача з наявними захворюваннями, що не може свідчити про зловживання позивачем наданих йому прав чи про умисне ухиляння батька від зустрічей з сином. Про даний факт позивачем було подано відповідну заяву до державного виконавця про неможливість прибути на зустріч з сином. Таким чином, вважають, що матеріали відзиву не спростовують позовні вимоги [PERSON] , не містять аргументів, які б свідчили про неможливість внесення змін у графік побачень з дитиною чи умисне уникнення батьком зустрічей з сином. Окрім цього, від представника відповідача [PERSON] адвоката Яцківа М.В. до суду надійшло заперечення, у відповідності до якого просить врахувати те, що позивачем було сплачено заборгованість по аліментах тільки після звернення відповідачки з заявою про позбавлення його батьківських прав. Крім того, участі у вихованні дитини він не приймав до 5 років, будь якої іншої допомоги для дитини не надавав. Зустрічі з сином позивач також почав проводити тільки після подання нею заяви про позбавлення батьківських прав та подання відзиву у даній справі. Тому, виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги прихильність дитини до матері, ухилення батька від виховання та спілкування з дитиною до 5 річного віку, сам вік дитини, відвідування дитиною садка та занять з англійської мови, вважає, що в інтересах дитини буде доречним та правильним запропонувати її графік зустрічей, який наведений у відзиві. Крім того, звертає увагу, що орган опіки та піклування прийняв рішення у якому прийшов до висновку, що на даний час в інтересах дитини буде доречним встановлення графіку від 09.06.2023 року. Судом, виконавши вимоги ст. 189 ЦПК України, ухвалою від 14.06.2023 закрито підготовче провадження, а справу за вказаною позовною заявою призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Либовка А.В. позовні вимоги підтримали та просять задоволити в повному обсязі з підстав наведених в поданому позові, відповіді на відзив, які містяться в матеріалах цивільної справи. Представник відповідача адвокат Яцків М.В. проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив, просить врахувати суд запропонований ними графік побачень з дитиною наведений у відзиві , посилаючись на вказані ними підстави, які зокрема наведені і у запереченні, які містяться в матеріалах цивільної справи. Також зазначив, що сторони погодили, що місце зустрічі батька з дитиною визначатиметься батьками за їхньою домовленістю . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: начальник служби у справах дітей Калуської міської ради Дзундза Л. просить суд при вирішенні спору врахувати висновок органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради та взяти до уваги якнайвищі законні права та інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , справу заслухати у відсутності представника служби у справах дітей. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2017 по 01.04.2019 (а.с. 15-16), в якому народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). У відповідності до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 року у цивільній справі №345/432/19 про розірвання шлюбу вирішено питання щодо місця проживання дитини [PERSON] , 2018 р.н. з матір`ю [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Матеріалами справи підтверджено, а сторонами не заперечується той факт, що сторони упродовж тривалого часу проживають окремо, а малолітній [PERSON] постійно проживає з мамою за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що факт проживання дитини з мамою не може бути підставою для перешкод у спілкуванні дитиною з батьком. Оскільки відповідачка чинила перешкоди батьку у спілкування з сином то позивач був змушений звернутися в орган опіки та піклування з заявою про визначення порядку побачення його з сином . Так, у відповідності до рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 22.09.2020 року було вирішено надати право побачення батьку [PERSON] з сином відповідно до графіку: перша і третя субота місяця з 14.30 год. до 18.00 год. в присутності матері та друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год в присутності матері. В зв`язку з не виконанням відповідачко вказівок визначений у рішенні органу опіки та піклування від 22.09.2020 року позивач звернувся до суду з метою встановлення графіку зустрічей [PERSON] з дитино. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.03.2021 року зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] згідно графіку зустрічей перша і третя субота місяця з 14.30 год. до 18.00 год. в присутності матері та друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год в присутності матері (а.с.22-24). Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2022 року за №70554592 прийнято до виконання виконавчий лист №345/3822/20 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с.28-29). Матеріалами справи встановлено, що мати дитини [PERSON] чинить перешкоди батьку у спілкуванні з сином, неодноразово ухиляється від виконання судового рішення, що підтверджується актом державного виконавця від 26.02.2023 року, на підставі якого на неї накладено штраф у межах виконавчого провадження, що стверджується постановою про накладення штрафу (а.с.33,35). Факти перешкоджання [PERSON] у побаченнях їхнього сина з батьком [PERSON] також зафіксовані у талонах - повідомленнях за №3553 та №10867, №29.03.2023 від 23.10.2022 року та відповідно 11.12.2022 року , 29.03.2023 року (а.с.30,32, 37). Також позивач вказав, що з моменту встановлення у судовому порядку графіку зустрічей з дитиною минуло два роки. За вказаний період син подорослішав, у нього з`явилися спільні з батьком вподобання та захоплення, у зв`язку з чим вважає, що актуальний графік зустрічей не відповідає інтересам сина, тому вважає, що графік зустрічей його з сином необхідно змінити та зустрічі проводити без участі відповідачки, їх тривалість збільшити, надати можливість дитині у визначені дні залишатися на ночівлю у батька, а також спільно святкувати події, зазначені у графіку зустрічей. Натомість відповідачка зазначила, що нею не чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з сином, а навпаки позивач тільки після ініціювання нею питання про позбавлення його батьківських прав відносно їхнього сина частково погасив заборгованість по сплаті аліментів та декілька раз зустрівся з сином. Вказує на те, що на даний час дитині є тільки п`ять років, тому просить врахувати суд при прийняття рішення малолітній вік дитини. Не заперечує, що в подальшому, з урахуванням вікових змін дитини, налагодження батька більш міцного контакту з дитиною дасть змогу батьку більше проводити часу з дитиною, в тому числі ночувати дитині у нього. Теперішній графік побачень є актуальним та відповідає віку та інтересам дитини. Погоджується, що на даний час зустрічі вже можуть відбуватися без її присутності. Відповідно ч. 1, 2ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно дост. 1 Закону України «Про охорону дитинства»контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи вищезазначені норми закону, рішення органу опіки та піклування, суд вважає, що батько має право приймати участь у вихованні сина, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. Однак, приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так за приписами ч.ч 1-4ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на те, що обов`язки щодо утримання і виховання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння щодо узгодження часу побачення з дитиною, які носять особистісний характер. Крім цього, судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти спілкування батька із сином та вважає його необхідним. Нотомість, у матеріалах справи міститься висновок наданий начальником Служби у справах дітей за №01-23/356 від 09.06.2023 року, який прийнятий та розглянутий на Комісії з питань захисту прав дитини за матеріалами справи наданими [PERSON] та [PERSON] щодо зміни графіку побачень батька [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , де Комісія врахувавши інтереси дитини прийшла до такого висновку : надати право побачення батьку [PERSON] з сином [PERSON] відповідно до графіку перша і третя субота місяця з 14.30 год. до 18.00 год. та друга і четверта неділя місця з 10.00 год. до 13.00 год. Місце зустрічі визначається сторонами за їхнім погодженням (а.с.76). За таких обставин, суд приходить до висновку та переконання, що висновок органу опіки та піклування від 09.06.2023 року заснований на опитуванні батьків, аналізі даних про особу батьків, тощо. Запропонований комісією порядок і способи участі батька у вихованні дитини, на думку суду, є виважений, необтяжливий, а відтак відповідає інтересам дитини, є достатнім та повним та таким, що дасть можливість батьку барти участь у гармонійному розвитку дитини, яка ще є малолітнім і не може сам правильно визначатися з часом, необхідним для спілкування у спосіб, запропонований батьком. Доводи позивача щодо встановлення іншого порядку зустрічей батька з малолітнім сином не заслуговують на увагу. Так, з висновку органу опіки і піклування чітко проглядається, що залишати дитину для ночівлі з батьком чи перебування його з батьком на вихідних чи святкових днях є передчасними, оскільки дитина ще не досягла такого віку та рівня розвитку, який дозволяє такі зустрічі без погодження і контролю з боку матері. При цьому судом встановлено, що відповідачкою не заперечується право позивача на участь позивача у вихованні дитини у спосіб проведення побачень дитини у визначений органом опіки і піклування час згідно графіку без її присутності. Тому саме цей висновок суд і кладе в основу рішення. За змістом ч.2, 3, ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Матеріали справи містять ряд посилань [PERSON] з приводу неналежного здійснення батьківських обов`язків [PERSON] на противагу яких є ряд посилань [PERSON] , що судом оцінюється критично, оскільки між сторонами є неприязні відносини, які не повинні негативно впливати на неповнолітнього сина. При цьому, обов`язки і права як [PERSON] , так і [PERSON] визначені чинним законодавством, є рівними і не можуть бути обмежені без законних на те підстав. Слід зауважити й на тому, що поведінка сторін в частині способу спілкування з сином та спорів з даного приводу, може негативно вплинути на малолітнього [PERSON] , який являється спостерігачем постійних конфліктів між батьками. За таких підстав, суд приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради про зміну графіку побачень з дитиною задоволити частково. На підставі викладеного, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

Outcome: partial