Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У червні 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Орловська\~В.А.,до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК», страхова компанія) і [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтований\~тим,\~що 01.11.2021\~під час\~дорожньо-транспортної\~пригоди з\~вини відповідача\~ [PERSON] ,\~який керував\~автомобілем марки\~«Volkswagen\~Passat»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~пошкоджено належний\~позивачу на\~праві власності\~транспортний засіб\~марки «Honda\~Civic»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . На момент\~дорожньої пригоди\~цивільно-правова\~відповідальність водія\~ [PERSON] \~була застрахована\~ПрАТ «УТСК», останнє виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 91 211,95 грн. Зважаючи на перевищення реальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження. У звіті №706.21К від 03.12.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 201\~763,30 грн. З урахуванням таких обставин позивач просив стягнути: -\~з ПрАТ «УТСК» 37\~288,05 грн недоплаченого страхового відшкодування (130\~000 91\~211,95-1500 = 37\~288,05 грн), а також 2400 грн витрат на автотоварознавче дослідження, - з відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром збитку та страховим відшкодуванням 201\~763,30 91\~211,95 37288,05 = 73\~263,30 грн, а також компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 50\~000 грн. - стягнути з відповідачів 1650,51 грн судового збору і 4000 грн витрат на правничу допомогу. Заявлену до компенсації моральну шкоду позивач мотивував стресом, який він пережив під час ДТП, тривогою за життя і здоров`я присутніх в автомобілі дітей, переживаннями з приводу пошкодження автомобіля. У відзиві на позовну заяву представник відповідача ПрАТ «УТСК» просив відмовити у задоволенні позову в частині вимог до страхової компанії у зв`язку із виплатою страхового відшкодування в повному обсязі. Зазначив, що 04.11.2021 потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою - повідомленням про настання страхового випадку на підставі Полісу №ЕР/203636635 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] (відповідача [PERSON] ). На виконання вимог статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на замовлення страхової компанії оцінювачем був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер [NUMBER] . Протокол огляду підписаний і погоджений позивачем [PERSON] . За результатами огляду 28.12.2021 оцінювачем визначена вартість транспортного засобу до ДТП (147\~935,02 грн), після ДТП (53\~223,07 грн) і вартість відновлювального ремонту (201\~564,59 грн). У зв`язку із перевищенням вартості відновлювального ремонту над вартістю автомобіля до ДТП розмір страхового відшкодування визначений відповідно до ст.30 Закону як різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП і з урахуванням розміру франшизи (1500) позивачу за його заявою відшкодовано 93211,95 грн збитків (147\~935,02 53\~223,07 1500 = 93\~211,95). На думку представника відповідача вимогу позивача про визначення розміру збитків на рівні вартості автомобіля до ДТП є безпідставними. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що відсутні підстави для стягнення з нього майнової шкоди, оскільки він виконав вимоги законодавства щодо страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів. Після повідомлення про ДТП страхова компанія визначила розмір завданих позивачу збитків на рівні 94\~711,95 грн, що відповідає різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП, і є меншим від страхового ліміту. Вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення майнової шкоди на рівні вартості відновлювального ремонту, оскільки це не відповідає положенням законодавствам. Вказує, що позивач на власний розсуд розпорядився залишками знищеного автомобіля і станом на липень 2022 року автомобіль зареєстрований за іншою особою. Також [PERSON] частково визнав позов в частині стягнення моральної шкоди, висловив готовність сплатити 3000 грн компенсації. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. В судове засідання учасники не з`явились, від кожного надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. З урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є 28.09.2023. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. 01.11.2021 приблизно о 14:35 у м. Рівному, на вул. Київській, 110, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д. р. н. [NUMBER] , належним [PERSON] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості для руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та на дорозі із двостороннім рухом виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ 11 0216», д. р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з транспортним засобом автомобілем марки «Honda Civic», д. р. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2021 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою суду про визнання [PERSON] винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203636635 від 16.04.2021. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлений - 130000,00 грн, франшиза - 1500 грн. Власником автомобіля «Honda Civic», д.р.н. [NUMBER] , на час ДТП був позивач [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 02.11.2021 позивач повідомив ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про страховий випадок, а 04.11.2021 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. 16.11.2021 експертом (оцінювачем) складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №820.21Е_1500-21, №822.21Е_1500-21 від 28.12.2021: - вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda Civic», д. р. н. [NUMBER] , становить 201\~564,59 грн; - вартість транспортного засобу на момент ДТП становить 147\~935,02 грн; - вартість залишків 53\~223,07 грн. Згідно з страховим актом №1500-21 від 12.01.2022 сума страхового відшкодування складає різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП (147935,02 53223,07 1500 грн франшизи = 93\~211,95). Страхове відшкодування в повному обсязі перераховано на банківський рахунок позивача, що підтверджено долученими до страхової справи платіжними дорученнями. Спір стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки за участю забезпеченого транспортного засобу (застрахованого). За загальними правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а суд може захистити це право в один із способів, визначений статтею 16 ЦК або іншим способом, встановленим законом чи договором. Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілого внаслідок ДТП в Україні діє інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності , який врегульовано статтею 999 ЦК та Законом України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV). Відповідно до статті 6 цього Закону страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Настання страхового випадку слугує в силу статті 979 ЦК підставою для виплати страхувальникові чи іншій, визначеній у договорі страхування особі, страховиком страхової виплати. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (стаття 9 Закону №1961-ІV). Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (стаття 12 Закону,№1961-ІV). Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В силу статті 28 Закону №1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу регламентовано статтею 30 Закону №1961-ІV. Так, пунктом 30.1 статті 30 Закону №1961-ІV (в редакції чинній на час ДТП) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд встановив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, тобто ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим. Даний транспортний засіб вважається фізично знищеним і в такому випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а не вартість відновлювального ремонту, як помилково вважає позивач. ПрАТ «УТСК» правильно визначило розмір страхового відшкодування і виплатило його позивачу в повному обсязі. Позивач у позовній заяві не заперечував правильності визначення вартості відновлювального ремонту і ринкової вартості автомобіля до ДТП. Долучений до позовної заяви звіт не містить суттєвих відмінностей. Таким чином, позовні вимоги до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Позов до [PERSON] належить задовольнити частково з огляду на таке. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що\~відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах страхової суми виступає страховик завдавача шкоди. Якщо після виконання страховиком свого обов`язку потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, то деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Різниця між ринковою вартістю автомобіля позивача до та після ДТП становить 147\~935,02-53\~223,07=94\~711,95\~грні вона є меншою ніж ліміт відповідальності страховика (130 000 грн). Таким чином у цій справі не йдеться про завдання відповідачем [PERSON] шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика. Спричинена шкода повністю компенсована страховою виплатою. Із відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути лише 1500 грн франшизи. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частин першої третьої статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачу, як власнику автомобіля, дійсно була завдана майнова шкода, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень. Щодо вирішення судових витрат. Відповідно до положень статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних в розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами статті 141\~ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При зверненні до суду підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1630 грн. Позовні вимоги задоволені на 7 % (11500 х 100% : 162951), тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 1630х7%:100% = 114,10 гривень судового збору. Всупереч вимог цивільного процесуального законодавства позивач не надав суду доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу. У договорі про правову допомогу від 05.06.2023 зазначено, що розмір винагороди визначається у Додатку №1, проте такий до матеріалів справи не долучений. Від сторони позивача заяв в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України не надходило, тому суд вважає необхідним при ухваленні рішення відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial