Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 111319 грн. 9 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18 серпня 2021 року між AT «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №Z62.22601.008530436. Пунктом 3.1. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua. Згідно кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 70000 грн., зі сплатою 15 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, відповідач же не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти. Останню сплату/зарахування відповідачем здійснено 22 вересня 2022 року, тому сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 18 травня 2023 року становить 111319 грн. 90 коп.. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, позивачем 03 квітня 2023 2023 року було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення вимоги, позивачем будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором. Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за Кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, повідомлення здійснювалось шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик останньої в судове засідання. Про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 серпня 2021 року між АТ «Ідея Банк» з однієї сторони, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент) з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони, укладено Договір кредиту та страхування №Z62.22601.008530436, який власноручно підписаний Сторонами, згідно якого банк відкрив клієнту банківський рахунок та надав кредит в сумі 70000 грн. з процентною ставкою - 15 % річних (яка є змінюваною) та строком кредиту на 60 місяців. Строк дії договору встановлений до 18 серпня 2026 року. Згідно п.1.6 Договору, позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 15 процентів річних від простроченої суми. Пунктом 1.9 Договору визначено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 60869 грн. 57 коп. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 9130 грн. 43 коп. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна Страхування Життя» в АТ «Ідея Банк». У 1.10 Договору зазначені умови визначення змінюваної процентної ставки, яка передбачена п.1.3 Договору. Згідно п.2 Договору, підписуючи даний Договір, Страхувальник (Застрахована особа) акцептує оферту ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна Страхування Життя» (Страховик), від імені якого діє Страховий агент, та укладає Договір добровільного страхування життя для клієнтів АТ «Ідея Банк» (ДСЖ), який є «Договором приєднання» згідност.634 ЦК Українита складається з наступних невід`ємних частин: Частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначена у п.2.1 цього Договору, та Частини 2 «Загальні умови» ДСЖ, затвердженої Страховиком форми (оферта), яка містить всі істотні умови, передбаченіст.16 ЗУ «Про страхування», та розміщена на офіційному веб-сайті Страховика https://www/pzu.com.ua/admin/upload/file/quick/ideacash02.pdf (роздруковується Страхувальником самостійно. Отже [PERSON] підписуючи вказаний вище Договір кредиту та страхування погодилася з умовами страхування, визначеними п.2 Договору, тобто відповідач погодилася на одноразову сплату страхового внеску в сумі 9130 грн. 43 коп.. Зі змісту п.п.3.23 Договору вбачається, що Сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний розпис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. Цей Договір та Додаток 1 до Договору були надані Клієнту для ознайомлення до моменту їх укладення. Обов`язки Позичальника визначені п.10 Договору, де одним із них є обов`язок повертати суму кредиту, сплачувати нараховані проценти та плату за обслуговування кредиту на умовах цього Договору в порядку, визначеному в п.1.8 цього Договору. Відповідно до п.15 Договору за невиконання чи неналежне виконання умов Договору Клієнт сплачує Банку пеню та штрафи передбачені в Розділі 6 Паспорту споживчого кредиту. Зміст зазначеного Договору містить й інші істотні умови (пункти), визначені на розсуд Сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (а.с.15-17). Одночасно із Договором [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту №Z62.22601.008530436 від 18 серпня 2021 року, де зазначено: інформація та контактні дані кредитодавця та кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення), додаткову інформацію (наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит) та інші важливі правові аспекти. Також в даному Паспорті зазначено, що відповідач підтверджує отримання нею та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, які були надані їй до моменту укладення цього Договору, виходячи із обраних нею умов кредитування. Підтверджує отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (а.с.20-21). В порушення умов Договору кредиту та страхування №Z62.22601.008530436 від 18 серпня 2021 року відповідач не сплатила заборгованість за Договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, у зв`язку з чим, згідно з наданою позивачем Довідкою-розрахунком, у [PERSON] станом на 18 травня 2023 року виникла заборгованість в сумі 111319 грн. 90 коп., яка складається з: основного боргу - 62153 грн. 38 коп., простроченого боргу - 5569 грн. 48 коп., прострочених процентів - 7191 грн. 41 коп., строкових процентів - 4174 грн.69 коп., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 12425 грн. 00 коп., простроченої плати за обслуговування кредиту - 19805 грн. 94 коп. (а.с.26). У зв`язку із невиконанням умов Договору позивач направив на адресу відповідача Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 03 квітня 2023 року вих. №12.4.2/ Z62.22601.008530436, про що свідчить копія реєстру №1 АТ «Ідея Банк» поштових відправлень, поданих на пошту, копія списку №4889 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та копія поштового фіскального чеку від 04 квітня 2023року. З копії зазначеної вимоги вбачається, що АТ «Ідея Банк» повідомило [PERSON] про те, що в неї станом на 03 квітня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 111319 грн. 90 коп., тому Банк вимагає терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня надіслання Кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, та інші платежі за Кредитним договором на день повного погашення заборгованості, а також суму пені. Також у вимозі відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня надіслання вимоги банк має право здійснити стягнення заборгованості у примусовому порядку на власний вибір (а.с.27; 28). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Так, у відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання. Згідно положень ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно дост. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, аналіз наведених вище положень чинного законодавства вказує на те, що неможливість виконання відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання не звільняє його від відповідальності встановленої законом та від обов`язку виконання такого зобов`язання та відшкодування збитків. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ідея Банк» не повернуті, а також приймаючи до уваги положення статті 1054 ЦК України за змістом якої, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частин 1 та 2ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у своїй постанові від 13.07.2022 року Велика Палата Верховного Суду у цивільній справі №496/3134/19 відступила від висновків, що викладені у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 583/3343/19 і постанові Верховного Суду від 15.03.2021 року у справі № 361/392/20 та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 р.), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, банк не може вимагати від боржника заборгованість в частині простроченої та нарахованої плати за обслуговування кредиту за договорами які було укладено після набрання чинності Закону України «Про споживче кредитування», а саме після 30.11.2017 року. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована та прострочена плати за обслуговування кредиту в розмірі 32230 грн. 94 коп., не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 79088 грн. 96 коп., із них: 62153 грн. 38 коп. - основного боргу, 5569 грн. 48 коп. - простроченого боргу, 7191 грн. 41 коп. - прострочених процентів, 4174 грн. 69 коп. - строкових процентів Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial