Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просить: стягнути з [PERSON] на користь дружини [PERSON] аліменти на утримання у розмірі 10000,00 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 вересня 1988 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний позивачка не працює у зв`язку з тим, що протягом останніх років їй доводиться постійно лікуватися, як в стаціонарних умовах та і амбулаторно. Причинами її постійного лікування є перенесені травми на фоні фізичного і психологічного насильства з боку чоловіка. Позивачка знаходиться на пенсії. Стан здоров`я після перенесених моральних та фізичних страждань, які ще не закінчилися з боку чоловіка, не дають змоги знайти собі підходящу роботу, а тому вона не працює, знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні. Доходів крім невеликої пенсії не має. За період з січня 2019 року по грудень 2021 року вона отримала пенсію в середньому розмірі 1678,19 грн. На фоні постійних фізичних та психологічних травм, отриманих від чоловіка [PERSON] , вона отримала невиліковну хворобу - цукровий діабет, який потребує і якісного питання і постійного медикаментозного лікування. Крім цього, 19.06.2020 в неї стався інсульт, після чого її було доставлено до міської лікарні № 10 до неврологічного відділення, де вона перебувала до 30.06.2020, і зараз знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні під наглядом сімейного лікаря. Чоловік ніякої матеріальної допомоги не надає, що слугувало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Зазначила, що відповідач, наскільки їй відомо, інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід від роботи в таксі на їхній спільній машині, до якої вона не має доступу та не має змоги користуватися цією машиною, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає що він може сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 10000,00 грн. щомісячно. Крім машини, на якій відповідач працює в таксі Volkswagen Golf, д/н [NUMBER] , він має у особистому користуванні інший автомобіль Daewoo Lanos, д/н [NUMBER] , до якого вона також не має доступу та не в змозі користуватися цими автомобілями. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] . Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30 31). 05.08.2022 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій просив заборонити чинити перешкоди у користуванні: на перебування та проживання в квартирах, які перебувають у спільній сумісній власності подружжя; зобов`язати [PERSON] годувати щоденно чоловіка [PERSON] , утримання в натуральній формі до часу отримання чоловіком пенсії за віком (а.с. 45 46). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про заборону чинити перешкоди у користуванні житлом, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Надати позивачу за зустрічним позовом строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків (а.с. 65 66). Ухвалою суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року частково задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію про доходи [PERSON] , [INFO] (РНОКПП\~ [NUMBER] ) за період з січня 2021 року по день виконання ухвали суду (а.с. 67 68). Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від Управління патрульної поліції в Одеській області відомості щодо реєстрації за [PERSON] ,\~ [INFO] \~(РНОКПП\~ [NUMBER] ) транспортних засобів (а.с. 69 70). 11.10.2022 на адресу суду від відповідача надійшла заява по усунення недоліків зустрічної позовної заяви, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання чоловіка [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. У зустрічній позовній заяві зокрема зазначив, що з 2018 року за станом здоров`я він не може працювати за попередньою професією. З 2018 року вони проживають за грошові кошти, які були ним зароблені з 1988 року. На теперішній час він не має роботи та грошей, постійного місця проживання та працевлаштування. Позивачка отримує дохід від надання в оренду їхнього спільного майна, яке не продає, а користується вигодами та винагородами особисто. Позивачка відмовляється давати гроші на утримання автомобілів, а також йому на оренду або ремонт житла (а.с. 80 82). 27.10.2022 на адресу суду від позивачки надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких зокрема зазначила, що сума на утримання дружини в розмірі 10000 грн. направлені саме на виправлення негативних наслідків, які утворилися в результаті протиправної діяльності відповідача внаслідок чого вона отримала як фізичні травми так і психологічні. Протиправні дії з боку відповідача не припинилися. Також повідомила, що перебуває під опікою Центру соціальних служб Одеської міської ради, як особа, яка постраждала від домашнього насильства з 2020 року (а.с. 92 93, 96). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на праві власності об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок (а.с. 110 -111). Ухвалою суду від 10 січня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Також, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначивши по справі підготовче засідання (а.с. 113 114). 31.05.2023 на адресу суду від позивачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, так як не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання чоловіка, оскільки не працює, її дохід складається лише з пенсії, інших джерел доходів не маю. Більш того, в неї наявні проблеми із здоров`ям, які є результатом протиправної (насильницької) поведінки позивача щодо неї, і як наслідок потребує багато коштів на лікування, вартість якого набагато перевищує розмір прожиткового мінімуму, установленого законом для осіб, які втратили працездатність та фактичний розмір пенсії, яку вона отримує. Зазначила, що [PERSON] не надав жодних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Фактично єдиним доводом позовних вимог є те, що вона нібито має доходи від оренди нерухомого майна. Однак, вказані посилання не відповідають дійсності, нічим не підтверджені, а тому не заслуговують на увагу. Інші доводи позивача взагалі не стосуються предмета спору, а тому оцінка їм не надається (а.с.136 138). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2023 року частково задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області інформацію про суми нарахованих [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] доходів та сплачених податків за період з 01 січня 2022 року по день виконання ухвали суду. Витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради інформацію щодо наявності у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на праві власності об`єктів нерухомого майна (а.с. 197 198). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2023 року закрито підготовче засідання\~по цивільній справі та\~призначено\~справу до судового розгляду по суті\~(а.с. 199). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2023 року зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надати інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на праві власності об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок, а також інформацію щодо наявності у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на праві власності об`єктів нерухомого майна (а.с. 208 209). У судовому засіданні позивачка позов підтримали та просила його задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, зустрічний позов просив задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що з 24 вересня 1988 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом по укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 24.09.1988 (а.с. 19). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4740 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №10» з 19.06.2020 по 30.06.2020. Діагноз: Гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої середньої мозкової артерії, часткова моторна афазія. Дисциркуляторна та посттравматична енцефалопатія 2 ступеню, декомпенсація, вестибуло-атактичний синдром, стійка цефалгія, виражений астено-невротичний синдром. Атеросклероз церебральних та прецеребральних артерій. Гіпертонічна хвороба 3 ризик 4 ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. НК ІІ ст. Гіперліпідемія. Посттравматична лівобічна туговухість. Ерозивний гастрит, шлунково-кишкова кровотеча 07.05.2020 (а.с. 6). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня №11» з 07.05.2020 по 13.05.2020. Діагноз: Ерозивний гастрит. Шлунково-кишкова кровотеча. Забій голови (а.с. 7). 06.05.2020 лікарем [PERSON] була видано направлення [PERSON] в МКЛ № 5 Діагноз: ЗЧМТ Струс головного мозку (травма 04.05.2020). Рекомендовано: госпіталізація в неврологічне відділення (а.с.8) 20.05.2020 лікарем [PERSON] КНП «КДЦ № 20» ОМР було видано направлення [PERSON] до нейрохірурга Діагноз: Стан після ЗЧМТ (04.05.2020) (а.с. 9). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого [PERSON] . Амбулаторія сімейної медицини № 6 від 30.06.2020 зазначена дата захворювання: 04.05.2020, госпіталізація до стаціонару 07.05.-13.05.2020; 19.06.2020-30.06.2020. Діагноз: Гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої середньої мозкової артерії, часткова моторна афазія. Наслідки ЗЧМТ (04.05.2020). Струс головного мозку …. (а.с.10). Як вбачається з довідки № 76 від 04.01.2021 КНП «Міська клінічна лікарня № 1» [PERSON] зверталася в приймальне відділення 04.01.2021 Діагноз: забій м/тканини височної ділянки зліва. Забій м`яких тканин грудної клітини (а.с. 13). 15.11.2021 [PERSON] також зверталася до травматолога, що підтверджується відповідним записом лікаря (а.с. 12). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого [PERSON] КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» ОМР від 24.12.2021 зазначено Діагноз: Посттравматична енцефалопатія ІІ ст. Наслідки ЗЧМТ (2020 р.) гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Пошкодження зв`язок лівого плечового суглобу (а.с. 11). 12.04.2022 [PERSON] було проведено ультразвукове дослідження плечового суглобу. Заключення: УЗ-картина травматичного часткового розриву сухожилля довгої головки двуголового м`язу плеча. Дистрофічних змін лівого плечового суглобу, дефекту субхондрального шару по передньому краю суглобової поверхні головки плеча. Тендиніту сухожилля надосного м`язу (а.с. 36). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 681/134 КНП «Міська лікарня № 8» Неворологічне відділення [PERSON] надійшла до відділення 21.02.2023, дата виписки 03.03.2023. Клінічний діагноз: Дисциркуляторна енцефалопатія 3, декомпенсація, внаслідок ГХ 3, церебрального атеросклероза зі зниженням когнитивних функцій. Помірний вестибуло-атактичний синдром. Виразний астено-невротичний синдром. Наслідки ГПМК в б. ЛСМА за ішемічним типом (19.06.20) у вигляді правобічної пірамідно-рефлекторної недостатності. Розповсюджений остеохондроз. Ст.нестійкої ремісії. Грижи дисков С3-С4,L4-L5. Деформуючий спондильоз, спондилоартроз (а.с. 143). Також позивачкою надано суду накладу ТОВ «Оптікомед» від 03.05.2023 на суму 995,00 грн.; чек на проведення дослідження «СІНЕВО» від 03.05.2023 на суму 917,00 грн., а також чеки на купівлю медичних препаратів (а.с.144 192). Відповідно до постанови Приморського районного суду м.Одеси від 09.07.2020 у справі № 522/7642/20, яка залишена без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 13.08.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення по відношенню до своєї дружини [PERSON] домашнього насильства фізичного та психологічного характеру) та призначено адміністративне покарання\~у вигляді адміністративного арешту на строк - п`ять діб (а.с. 16 - 18). Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.12.2021 у справі № 522/19518/21 закрито відносно [PERSON] провадження по адміністративній справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Матеріали справи відносно\~ [PERSON] \~у справі про адміністративне правопорушення направлено прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та проведення досудового розслідування (а.с. 15). Рішенням Приморського\~районного суду\~м.Одеси\~від 16\~вересня 2021\~року у\~справі №\~522/17662/21 було частково задоволено заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису. Видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким вжито наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього на строк шість місяців такі обов`язки: - заборонити [PERSON] перебувати в місці фактичного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб з [PERSON] (а.с. 3 5). Також на підтвердження того, що протиправні дії з боку відповідача щодо неї тривають позивачкою надано суду Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 12022164500000388 від 16.08.2022 та номер кримінального провадження 12022164500000426 від 08.09.2022 заявник [PERSON] , правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 125 КК України; талон-повідомлення єдиного обліку № 12519 від 08.09.2022 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) по кримінальне правопорушення та іншу подію до ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (а. с.50, 56, 60). Відповідно до висновку експерта № 1290 від 21.09.2022, на підставі постанови дізнавача ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 08.09.2022, тілесні ушкодження завдані [PERSON] відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я (а.с.102 -107). Відповідно до постанови дізнавача ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 19.11.2022 (за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022164500000426 від 08.09.2022) змінено кваліфікацію правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України (а.с. 100). Постановою Приморської окружної прокуратури м.Одеси визначено СВ ВП № 5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області органом, який буде здійснювати подальше досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12022164500000426 від 08.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (а.с. 101). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1-3 ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. При цьому відповідно до частини четвертої статті 75\~СК України\~один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У даному випадку можна вести мову про співвідношення нужденності із розміром прожиткового мінімуму, яка неодноразово критикувалась в доктрині сімейного права з огляду на саме визначення прожиткового мінімуму, наведене у\~статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року. Тобто цей мінімум можна визнати допустимим у випадках лише нормального життєзабезпечення людини, але він не є достатнім у разі, якщо мова йде про непрацездатну особу, зокрема, яка позбавлена можливості працювати. Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини. Відповідно до ч. 1 статті 83 СК України, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: 1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; 2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення; 3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; 4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, за умови відсутності зловживань, визначених у частині першій статті 83 СК України, або передумов обмеження права одного із подружжя на утримання з боку іншого подружжя, які передбачені частиною 2 статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, непрацездатне подружжя має право на матеріальну допомогу в сенсі статті 75 СК України. В розумінні положень частини четвертої\~статті 75 СК України один\~із подружжя, який є непрацездатним (досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи), не є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо його пенсія забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, однак, внаслідок досягнення пенсійного віку така особа обтяжена необхідністю несення додаткових витрат на своє лікування, оздоровлення, харчування. Факт отримання одним із подружжя пенсії, яка формально забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, слід тлумачити змістовно, виходячи із реального розміру цієї пенсії, а також витрат, які несе ця особа на забезпечення свого життя. Також варто враховувати обов`язок подружжя із забезпечення (утримання) іншого подружжя, який визначений як в частині першій\~статті 75 СК України, так і в низці інших приписів\~СК України. Відповідно до статті 8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Останній, зокрема, полягає у визнанні людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції). Конституція України в статті 1 проголошує, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно з Основним законом\~України ознаками України як соціальної держави є соціальна спрямованість економіки, закріплення та державні гарантії реалізації соціальних прав громадян. Одним з найважливіших соціально-економічних прав людини є право на достатній життєвий рівень для особи та її сім`ї (стаття 48), між тим поняття "достатній життєвий рівень" в Конституції України не розкривається і не визначається, як він співвідноситься із прожитковим мінімумом. В той же час у Рішенні Великої палати Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року зазначено, що "у державі, яку проголошено соціальною, визначений законодавцем розмір прожиткового мінімуму має реально забезпечувати гідний рівень життя людини" (речення друге абз. 1 п. п. 2.3 п. 2 мотивувальної частини). Це зобов`язує державу створити ефективну систему соціального захисту різних категорій осіб, яка сприяла б узгодженню рівня їхнього життя з реалізацією права на достатній життєвий рівень для них та їхніх сімей шляхом надання відповідного соціального забезпечення (абз. 4-5 п. п. 2.3 п. 2 мотивувальної частини Рішення Великої палати Конституційного Суду України). Позивач за первісним позовом вказує, що у зв`язку з перенесеними травмами на фоні фізичного і психологічного насильства від чоловіка потребує постійного лікування, однак пенсійних виплат на проживання та лікування не вистачає. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управління ПФУ в м.Одесі та отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 складає 60415,00 грн. З довідки слідує, що позивачка отримує пенсію у розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, який встановлений \~Законом України «Про державний бюджет України»\~на відповідний рік (а.с.14). Також, відповідно до інформації Головного управління ДПС в Одеській області, наданої на виконання ухвали суду, [PERSON] у лютому 2022 було отримано соціальну виплату у розмірі 8000,00 грн. Наведене свідчить, що позивачка\~\~ [PERSON] , яка досягла пенсійного віку отримує пенсію в мінімальному розмірі та отримала в 2022 році одноразову соціальну виплату у розмірі 8000 грн. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позивачка [PERSON] має ряд захворювань, згідно наданої суду медичної документації потребує тривалого лікування у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, відповідних медикаментів, збалансованого харчування. Доходи [PERSON] вказують на необхідність отримувати додаткову допомогу для вирішення зазначених питань. В свою чергу відповідач\~\~ [PERSON] , який є особою працездатного віку, має можливість надавати позивачці, яка є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, матеріальну допомогу на її утримання. Доказів зворотного [PERSON] не надано, як і не надано суду актуальних даних щодо стану його здоров`я. При цьому суд враховує, що внаслідок застосування відповідачем за первісним позовом по відношенню до [PERSON] домашнього насильства, вона потребує вартісного, тривалого лікування на що змушена витрачати значну частину отриманого нею доходу. Суд критично ставиться до твердження відповідача за первісним позовом, що [PERSON] маючи у власності майно: квартиру [ADDRESS] , 1/2 частини квартири [ADDRESS] , отримує дохід від здачі в оренду нерухомого майна, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч. 2\~ст. 80 СК України\~розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільних дітей не мають, а тому можливість утримання позивачки від повнолітніх дітей виключена. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 77 СК України\~утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно з ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] у позовній заяві просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 10000,00 грн. щомісячно. Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] отримує доходи, які надають йому можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі позивачкою за первісним позовом суду не надано. З урахуванням викладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з огляду на потреби [PERSON] і можливостей [PERSON] , який є працездатною особою, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів на утримання дружини [PERSON] до 700 (сімсот) гривень щомісячно. Згідно приписів ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позовна заява на адресу суду надійшла 08 лютого 2022 року, тому з вказаного дня підлягають стягненню аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . В частині зустрічного позову, з огляду на положення ст. 75 СК України, суд враховує, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження ті обставини, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із непрацездатністю, а тому підстави для задоволення його позову відсутні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial