Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

12 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва», третя особа: Солом`янське УП ГУНП в місті Києві, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 97922,76 грн., з яких: 89999,96 грн. основний збиток згідно з Висновком експертного дослідження; 3000,00 грн. за проведення експертного дослідження; 1172,80 грн. за послуги, пов`язані із тимчасовим затриманням поліцейськими транспортного засобу; 3750,00 грн. за послуги евакуатора; моральну шкоду в розмірі 20000, 00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.07.2016 р. приблизно о 22 год. 00 хв. по вул. Борщагівська у напрямку проспекту Повітрофлотський у м. Києві позивач, керуючи автомобілем марки Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] , потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Як наслідок, транспортний засіб отримав значні механічні ушкодження, а сам позивач зазнав матеріальної шкоди від пошкодження майна та моральної шкоди від отриманих численних забоїв по тілу, душевних переживань від пережитого та порушення звичайного способу життя. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року у справі №760/13522/16-п, яка набрала законної сили, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Даною постановою встановлено, що позивачем виконано вимоги п. 12.1,12.3 ПДР України, а з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що дорожня обстановка не відповідала умовам дорожнього руху, відсутні відповідні попереджувальні знаки, дорожня загорожа була брудною, що суперечило діючим стандартам, що відповідно до ст. 247 КУпАП України є однією з підстав, яка виключає провадження у справі. Балансоутримувачем ділянки дороги за адресою по вул. Борщагівська, 97А у м. Києві є відповідач, а тому, на переконання позивача, саме його бездіяльність щодо незадовільного утримання доріг, спричинила матеріальні та моральні збитки. Бездіяльність відповідача на думку позивача полягала у: незадовільному стані дороги (дорожнього покриття) - пошкоджений оглядовий колодязь (люк) посеред дороги і з ямою навколо нього, ямковість на дорозі; створенні перешкоди в дорожньому русі - наявності на дорозі забрудненої пластмасової дорожньої огорожі без світловідбиваючих елементів, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, ДСТУ 2734, ДСТУ 2735-94, СНиП 3.06.03. (незадовільна видимість елементів дороги та конкретної перешкоди); відсутності будь-яких попереджувальних дорожніх знаків у напрямку руху транспортних засобів за наявності вищезазначених обставин. Тобто, відповідачем не забезпечено своєчасне і якісне виконання експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, не забезпечено належний контроль експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів та негайного усунення наявних пошкоджень та перешкод в дорожньому русі, у тому числі невідкладного позначення їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів, що спричинили небезпечні умови для учасників дорожнього руху. Згідно з висновком експертного дослідження, складеного 10.05.2019 року судовим експертом Диким В.П., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 89999,96 грн. За проведення експертного дослідження та складення висновку №1643 позивач сплатив 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №21 від 10.05.2019 року. Крім того, позивач сплатив вартість послуг з транспортування та зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику у розмірі 1172,80 грн. та транспортування транспортного засобу (послуги евакуатора) на загальну суму 3750,00 грн. Враховуючи викладене, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу складає 97922,76 грн. та підлягає стягненню з відповідача Також, вказав, що пережиті душевні страждання, хвилювання, безсоння, нервозність, неспокій через стрес та численні забої по тілу, отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, втрата автомобіля як засобу пересування, що спровокували непорозуміння в сім`ї та тимчасові труднощі на роботі - порушення звичайного способу життя, завдали позивачу моральної шкоди, яку він оцінив у 20000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12 липня 2019 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 17 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року в цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24 березня 2020 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступні обставини. Згідно з топографо-геодезичного вишукування, замовником якого є КК «Київавтодор» і яке розроблялось ПрАТ НВК «Курс» у зв`язку з капітальним ремонтом вул. Борщагівської, на проїжджій частині за адресою: вул. Борщагівська навпроти будинку 99 люк оглядового колодязя відсутній. Позивач у позовній заяві згадує елементи дорожніх об`єктів, проте не розмежовує їх. Так, оглядовий колодязь та кришка його люка є інженерною спорудою, тому має розглядатися через призму наказу №507 від 17.08.2000 року, затвердженого Держстандартом (ДК 018-2000), яким до інженерних споруд віднесено: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди тощо. Виходячи з вищевикладеного, слід розмежовувати тип інженерних споруд, оскільки кожен окремий вид інженерних споруд відноситься до відання окремих організацій, які несуть відповідальність за нагляд, безпечне використання та їх цілісність. Вважає, що Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва» є неналежним відповідачем у справі, а отже не має нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу. Крім того, дорожньо-транспортна пригода трапилось 08 липня 2016 року, а позовна заява подана до суду 12 липня 2019 року, тобто з пропуском позовної давності. 18 березня 2021 року позивач подав відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів представника відповідача. Вказав, що строк позовної давності не пропущено, оскільки день винесення Солом`янським районним судом м. Києва постанови від 09 вересня 2016 року по справі №760/13522/16-п є тим днем, коли позивач довідався про порушення свого права на безпечні умови дорожнього руху і саме з цього часу в нього виникло право вимоги до безпосереднього заподіювана шкоди. Крім того, вважає, що Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва» є належним відповідачем у даній справі. 11 серпня 2022 року представник відповідача подав пояснення на позовну заяву, за змістом яких просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що на балансі підприємства знаходяться дороги Солом`янського району міста, окрім внутрішньо-квартальних та відомчих доріг. Дорога за адресою вул. Борщагівська, 97А відноситься до внутрішньо-квартальної, тому на балансі відповідача не перебуває. Крім того, по вулиці Борщагівській ШЕУ Солом`янського район проводило поточний ремонт асфальтобетонного покриття в період з 04 травня 2016 року по 21 травня 2016 року. Зазначена ділянка дороги знаходилася в задовільному стані, додаткового ремонту не потребувала. Також, за матеріалами справи причиною дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди автомобіля позивача, стала помаранчева прямокутна пластмасова огорожа, яку [PERSON] не помітив завчасно у зв`язку з поганим освітленням вуличної ділянки, або неуважністю чи високою швидкістю руху транспортного засобу, що не дало змоги своєчасно зреагувати та призвело до зіткнення авто з деревом. Однак, прямокутна помаранчева пластмасова огорожа не знаходиться на балансі відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві та надані докази. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, зазначених у заявах по суті справи. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників справи, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 08 липня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Борщагівська, 97А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, який керував автомобілем Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року у справі №760/13522/16-п провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. В постанові зазначено, що відповідно із матеріалами адміністративної справи, [PERSON] 08 липня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Борщагівська, 97А, керуючи автомобілем Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, в установлених межах безпечної швидкості руху при виникненні перешкоди, не вчинив заходів для безпечного її об`їзду, після чого відбувся контакт з бордюрним положенням від чого відбулося зіткнення з деревом, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.1, 12.3 ПДР України. Постановою встановлено, що [PERSON] помітив попереду перешкоду посеред дороги, встановлену перед каналізаційним люком, намагаючись уникнути зіткнення, скерував автомобіль лівіше від перепони, автомобіль відкинуло у правосторонній бордюр, відбулочсь зіткнення з деревом. В діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки позивач виконав вимоги п. 12.1, 12.3 ПДР України, з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок того, що дорожня обстановка не відповідала умовам дорожнього руху, відсутні відповідні попереджувальні знаки, дорожня загорожа була брудною, що суперечило діючим стандартам. Згідно висновку за матеріалами перевірки ЄО №50803 від 08 липня 2016 року інспектора Солом`янського УП ГУНП у місті Києві встановлено, що причиною ДТП став люк. На місце ДТП прибула ремонтна чергова ШЕУ Солом`янського району. Таким чином, причиною дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди позивачу стала пластмасова загорожа, яка стояла на дорозі перед каналізаційним люком, без будь-яких попереджувальних знаків. Відповідно до листа від 31.08.2016 року вих. №1412 КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва» є балансоутримувачем вул. Борщагівська (від проспекту Повітрофлотський до вул. Гарматна). Транспортна огорожа на вул. Борщагівській знаходиться на балансі КП «Київпастранс». Також, з письмових пояснень відповідача від 11 серпня 2022 року встановлено, що частина догори по вул. Борщагівська, 97А відноситься до внутрішньо-квартальної та на балансі ШЕУ не перебуває.Люк оглядового колодязя не перебуває на балансі та під технічним наглядом відповідача. Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.07.2016 року, складеного інспектором 9 роти 3 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Булах В.С., автомобіль марки Mercedes Benz Е 190, д.н.з. [NUMBER] було тимчасово затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик по вул. Набережно-Лугова, 4 у м. Києві. Судом встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані із тимчасовим затриманням його транспортного засобу на загальну суму 1172,80 грн., а саме: вартість доставки транспортного засобу на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора в сумі 720,00 грн.; вартість за зберігання тимчасового затримання транспортного засобу на спеціальному майданчику в м. Києві в сумі 432,00 грн., що підтверджується копіями довідок AT «ПРАВЕКС БАНК» від 02.04.2019 № 054/1319 та від 02.04.2019 № 054/1320. Відповідно висновку №1643 експертного дослідження від 10 травня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданий власнику автомобіля Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 89999,96 грн. Висновком встановлено, що КТЗ відновлювати економічно недоцільно, збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля. Відповідно висновку № 2815 від 16 травня 2022 року, утилізаційна вартість автомобіля Mercedes Benz Е 190, днз [NUMBER] 3520 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для застосування положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинний зв`язок між першим та другим елементами та г) вина завдавача шкоди. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначення автомобільної дороги міститься в п.1 ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», а саме лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 вищевказаного закону вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Стаття 16 вищевказаного закону визначає основні права та обов`язки водія, і зокрема право останнього на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Відповідно до Наказу №507 від 17.08.2000 року, затвердженого Держстандартом (ДК 018-2000), поняття інженерної споруди визначено як об`ємні, вощинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів тощо. Інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим призначенням об`єкта. До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди тощо. Тому, кожен окремий вид інженерних споруд відноситься до відання окремих організацій, які в свою чергу і несуть відповідальність за нагляд, безпечне використання та їх цілісність. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, що КП «ШЕУ Солом`янського району м. Києва» є балансоутримувачем оглядового колодязя та мав обов`язок встановлювати попереджувальну загорожу в порядку, визначеному ПДР України. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). Встановивши, що у КП «ШЕУ Солом`янського району м. Києва» не виник обов`язок з відшкодування шкоди, завданої позивачу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 липня 2016 року в м. Києві по вул. Борщагівській, 97А, а тому підприємство не може нести відповідальність за неналежно встановлену попереджувальну огорожу, що не відноситься до їх відання та не перебуває на балансі, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають як такі, що пред`явлені до неналежного відповідача. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. Вказане відповідає позиції Великої палати Верховного суду у постанові від 13.02.2019 року по справі № 826/13768/16 (11-609апп18).

Outcome: dismissed