Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Адвокат Резуненко О.А., який діє в інтересах звернувся до суду з даним позовом у якому зазначає, що у вересні 2020 року у [PERSON] викрали мобільний телефон та шляхом вчинення шахрайських дій, від її імені невідомою особою укладено кредитний договір з ТОВ «Мілоан» з одної сторони та ніби-то позивачкою з другої сторони. У зв`язку з наявністю в діях невідомої слідству особи ознак злочину, 01.12.2020 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 02.12.2020 року за заявою [PERSON] відомості внесено до ЄРДР за № 12020075030000845, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. За результатами службового розслідування ТОВ «Мілоан» повідомлено про відсутність будь-яких фінансових претензій за так званим кредитним договором, який укладено невідомою особою від імені [PERSON] 30.09.2021 року на електронну адресу [PERSON] надійшло повідомлення про блокування її банківських рахунків, у ході чого вона дізналася від приватного виконавця Білий А.М. про наявність виконавчих написів від 10.09.2021 року № 26327 та від 10.09.2021 року № 26328, виданих у зв`язку з наявністю боргу за договорами кредитної лінії від 02.12.2020 року № ІD6447212 та від 02.12.2020 року № IU4581393, які укладені з однієї сторони - від імені [PERSON] , та з іншої сторони - товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс». Вказує, що вказані особи використовували електронні підписи для укладення таких угод. Проте [PERSON] не володіла та не володіє жодним електронним підписом, що саме по собі виключає укладення будь-яких договорів за електронним підписом. Того ж дня [PERSON] повторно звернулася до правоохоронних органів із заявою за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. У відповідь на адвокатський запит приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим А.М. надано запитувані матеріали, зокрема, договори кредитної лінії, укладені від імені позивача невідомою особою, за результатами ознайомлення зі змістом яких позивача вважає, що такі не могли бути підставою для ваидачі виконавчих написів, зважаючи на те, що нарахована кредитором - ТОВ «Інтафінанс» заборгованість не є безспірною та ним не надані оригінали нотаріально посвідчених угод. Більше того, враховуючи наведене, надані копії «Кредитних договорів» не можуть породжувати жодних правовідносин, а перерахування відповідачем коштів (на свій страх і ризик) на підставі нікчемних документів на невідомі позивачу реквізити не можуть породжувати для неї будь-яких зобов`язань. Також посилається на те, що виконавчий напис вчинений на не посвідченому нотаріально договорі, а такожна відсутність даних про отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання. А тому просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню: виконавчий напис № 26327 від 10.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» (код ЄДРПОУ: 43449827) заборгованості згідно кредитного договору № ІD6447212 від 02.12.2020 року в розмірі 57449,00 грн. та виконавчий напис № 26328 від 10.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» (код ЄДРПОУ: 43449827) заборгованості згідно кредитного договору № ІU4581393 від 02.12.2020 року в розмірі 36799,00 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про озгляд справи без його участі та без участі позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява третьої особи про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 10.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БригідаВ.О. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 26327, згідно якого з [PERSON] , [INFO] , за кредитним кредитним договором № ID6447212 від 02.12.2020 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43449727), стягнуто заборгованість у розмірі 57449,00 грн., з яких: 14000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 42799,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Також, 10.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БригідаВО. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 26328, згідно якого з [PERSON] , [INFO] , за кредитним кредитним договором № IU4581393 від 02.12.2020 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43449727), стягнуто заборгованість у розмірі 36799,00 грн., з яких: 8900,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 27249,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як вбачається з оскаржуваних виконавчих написів, вчиняючи 10.09.2021 року виконавчі написи № 26327 та № 26328 приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 10.09.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Окрім цього, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 19.10.2020 року була обумовлена й іншими обставинами. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Верховний Суд в ухвалі від 15.04.2020 року у справі № 554/6777/17 зазначив, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, з огляду на те, що судом не встановлено факту отримання позивачем вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача, у відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved