Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 06.09.1997 вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем подружні відносини припинились і рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 25.11.2022 шлюб розірвано. Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча останній є працездатним та фізично здоровим, тому, на думку позивачки, може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, останній в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, на позовних вимогах [PERSON] наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов на надіслав. Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Малоорчицького старостинського округу №6 Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області № 205 від 21.06.2023 неповнолітня донька [PERSON] перебуває на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 25.11.2022 шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] разом з матір`ю. Жодних доказів на підтвердження стану здоров`я дітей та батьків суду не надані. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст\~глави 15 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені\~статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому,\~статтею 184 СК України\~врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті\~СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормою\~статті 184 СК України\~не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, визначаючи розмір твердої грошової суми суд вважає за необхідне зазначити в резолютивній частині рішення положення про те, що він не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд виходить з того, що рівень інфляції та постійний ріст цін зможуть в майбутньому призвести до повного знецінення визначеної судом твердої грошової суми, яка не зможе забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини. Оскільки позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі та не надано жодного доказу про дохід відповідача, а останній відзиву на позов не надав, суд, визначаючи розмір аліментів для даного конкретного випадку, виходить з наступного. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається\~Законом України «Про Державний бюджет України»\~на відповідний рік. Згідно\~Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 2833 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від\~05.10.2000 №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Виходячи з цього, 50% мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину від 01.01.2023\~для дітей віком від 6 до 18 років складає 1416,50 грн. З 01.01.2023 в Україні встановлена мінімальна заробітна плата розміром 6\~700,00 грн. При цьому, за загальновідомими даними інформаційної мережі Інтернет, що ґрунтуються на статистичних відомостях Міністерства фінансів України, середня заробітна плата станом на 2023 рік, по Красноградському району Харківської області, становить 14 910,00 грн. Поняттям середня заробітна плата працівника для даної місцевості оперує ч. 2 ст. 195 СК України, згідно з якою заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Чинним законодавством не передбачена прив`язка до мінімальної заробітної плати чи до середньої заробітної плати по місцю проживання платника саме при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, однак, за відсутності доказів про дохід відповідача, його стан здоров`я, наявність чи відсутність інших утриманців, а також інших обставин, суд бере ці показники до уваги при розрахунку розміру аліментів. Позивачкою жодним чином не обґрунтована та не доведена необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 10 000 грн. на дитину, не надано жодних відомостей щодо несення витрат на утримання доньки, розмір яких відповідав би можливості покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Також позивачкою не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3\~500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того суд звертає увагу на те, що як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати свою доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини та її гармонійний розвиток. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial