Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~даним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що вона\~та відповідач\~проживали разом\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу.\~Частиною їхньої\~сім`ї стала\~донька позивача\~від першого\~шлюбу -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яку повністю\~позивач утримувала\~та виховує\~самостійно по\~даний час.\~Від спільного\~проживання у\~сторін народився\~син -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~про що\~11\~січня 2022\~року,\~який з\~народження і\~дотепер проживає\~разом з\~матір`ю по\~ [ADDRESS] .\~Проте після\~народження сина\~між відповідачем\~та позивачем\~виник конфлікт,\~після якого\~відповідач необгрунтовано\~покинув дружину\~(позивача)\~з новонародженим\~сином.\~Зазначила,\~що відповідач\~з 18\~лютого 2022\~року став\~проживати окремо,\~нічим не\~допомагає та\~не утримує\~сина та\~її,\~уникає спілкування,\~не відповідає\~на телефонні\~дзвінки та\~повідомлення від\~позивача.\~З часу\~народження сина\~і по\~теперішній час\~відповідач здійснив\~лише два\~-\~грошові перекази\~на банківську\~карту позивача,\~а саме:\~14.03.2022\~року -\~3500\~грн.\~та 15.04.2022\~року -\~2000\~грн.,\~всього разом\~в розмірі\~-\~5500\~грн.\~З зазначеного\~часу відповідач\~жодного разу\~не поцікавився\~ні життям\~сина [PERSON] ,\~ні позивача,\~не дзвонить,\~не пише.\~Навіть не\~привітав сина\~з його\~першим Днем\~народження. Відповідач свідомо та зухвало не виконує своїх батьківських обов`язків. [PERSON] до теперішнього часу добровільно не утримує сина з часу його народження, в тому числі, і позивача в період її життєдіяльності в декреті. Крім того, зазначила, що відповідач постійно уникає зустрічей та спілкування з позивачем та сином, щоб не отримувати їхніх прохань про фінансову допомогу, та відповідно, не виконувати свого обов`язку, починаючи з часу народження сина. Її прохання про допомогу відповідач ігнорує. Відповідач має змогу робити онлайн грошові перекази на утримання сина та дружини, проте свідомо цього не робить, нехтує численними запитами дружини про їхнє утримання та будь-яку допомогу для них. В умовах воєнного стану, позивач виховує та утримує самотужки сина грудного віку та старшу доньку, без допомоги сторонніх осіб, без роботи і заробітку, в умовах постійних хвилювань та стресу. Також відомо, що відповідач має двох дітей від першого шлюбу, та у зв`язку із досягненням повноліття старшою донькою відповідача, аліменти на утримання сина від першого шлюбу на даний момент стягуються в розмірі від всіх видів заробітку. Натомість відповідач був і є працевлаштованим, має стабільний, регулярний дохід, є здоровим та працездатним а тому позивач звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час, починаючи з 04.01.2022 року, до дня пред`явлення позову; стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною трирічного віку, та стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно за минулий час, починаючи з 01 травня 2022 року, до дня пред`явлення позову. Ухвалою судді від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи. 09.06.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначила, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). У зв`язку з досягненням донькою [PERSON] повноліття стягнення аліментів на її утримання було припинено. На сьогоднішній день з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається і також потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів просить врахувати наявність у відповідача на утриманні інших дітей, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів, та на утримання позивача у розмірі 1500 грн.. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час просить відмовити з підстав недоведеності. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів, та на утримання позивача у розмірі 1500 грн., в іншій частині позовних вимог просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позову заяву. Також зауважила, що стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі призведе до порушення закону, оскільки з відповідача стягуватиметься більше 50 % його доходу. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог з\~таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батьками дитини зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що визнається сторонами. Згідно довідки від 01.11.2022 року виданої TOB «НАТІВІ» вбачається, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «НАТІВІ» з 03.09.2020 року за основним місцем роботи та займає посаду менеджер (управитель). На теперішній час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.02.2022 року згідно наказу № 35. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 23 грудня 2016 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову, а саме\~з 19.09.2018\~року,\~ і до досягнення старшою дитиною повноліття. Як вбачається з листа від 20.12.2022 року [PERSON] працює в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району» м. Києва на посаді водія 1 класу, на а/м МАЗ - 5551 з 08.11.2012 року (наказ № 45-к від 08.11.2012 року). Заробітна плата за період з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року становить 157 355,78 грн. Аліменти сплачуються один раз на місяць в розмірі з усіх видів заробітку. З 10.09.2022 року [PERSON] увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, що підтверджується витягом з наказу № 44-к від 17.10.2022 року. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.09.2022 року № 139 старшого солдата по мобілізації [PERSON] призначено на посаду стрільця з посадовим окладом 2\~730,00 грн. на місяць, та призначено виплату щомісяця премію та надбавку від посадового окладу та надбавку за вислугу років, а також зараховано військовослужбовця на всі види забезпечення. Як вбачається з довідки про доходи № 55 від 18.08.2023 року виданої [PERSON] , загальна сума доходу без урахування аліментів за період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року становить 679\~463,87 гривень. Відповідно ч.2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.3 до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина [PERSON] , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, на відповідача, як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. При цьому суд наголошує, що обов`язок по утриманню дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одного із батьків. Крім того, як встановлено судом, позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі та не є подружжям, дитина проживає з матір`ю. Згідно із частиною другою\~статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини другої, четвертої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті\~83, статтями\~85,\~87\~і\~89\~цього\~Кодексу\~(частина третя\~статті 91 СК України). Відповідно до частини першої\~статті 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вони перебувають у шлюбі, вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи потребу позивача у фінансовій допомозі та можливість відповідача надавати таку допомогу, зміст позовних вимог, які частково визнані відповідачем, та у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, однак в силу свого віку є працездатним, працює та на сьогодні отримує значні доходи у звязку з проходженням війскової служби, суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивача у розмірі 1 500,00 грн., що з урахуванням сплати аліментів на утримання дітей, буде відповідати, як інтересам дитини та позивача, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. При цьому при визначенні розміру аліментів, судом враховано, що дохід, який наразі є у відповідача відповідно до довідки про доходи від 18 серпня 2023 року не є стабільним, основну суму його доходів складає додаткова винагорода за перебування військовослужбовця на передовій, що є тимчасовим заробітком. Також суд відкидає доводи представника відповідача що стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі ніж ним визнано призведе до порушення Закону, оскільки з відповідача стягуватиметься більше 50 % його доходу. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір стягнень\~для сплати аліментів на\~неповнолітніх дітей\~не може перевищувати 70 % від усіх доходів. Тож жодних порушень вимог законодавства призначеними до стягнення з відповідача аліментами судом не встановлено. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1, 2 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Отже, за положеннями статті 191 СК України для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині. В той же час, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. При цьому суд не бере до уваги лист позивача адресований відповідачу з проханням перераховувати аліменти, доданий до позовної заяви, оскільки його направлено позивачу лише 20.03.2023 року, тобто в день направлення позову до суду. Доводи викладені [PERSON] в позовній заяві не є належними доказами в розумінні статей 76, 79, 80, 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із п.1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial