Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до Державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Турчин Ванди Федорівни про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позовну заяву мотивовано тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , [INFO] . На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, кадастровий номер: 2110800000:01:015:0080 та житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 19.08.2023 він звернувся до Державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. для оформлення права власності на спадкове майно після смерті тітки, до заяви були подані документи: свідоцтво про смерть, копії документів які підтверджують особу позивача та родинні відносини з тіткою. 24.11.2023 ним подана заява про прийняття спадщини за померлою. При оформленні спадщини він дізнався про існування заповіту складеного на ім`я [PERSON] , 1986 р.н. Вказана особа є племінницею позивача, і з народження проживає на території рф та має її громадянство. Він зв`язався з [PERSON] за допомогою месенджерів, і нею було відразу заявлено, що вона відмовляється від спадщини і на територію України повертатися не буде. 17.04.2023 нотаріусом Владивостокського нотаріального округу Приморського краю РФ Ілюшин Є.С. посвідчено заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] 11.05.2023 ним подалися усі оригінали документів та надано в електронному виді нотаріальну заяву [PERSON] про відмову від спадщини. Не зважаючи на подані документи, нотаріус відмовився вчиняти нотаріальну дію про що виніс відповідну постанову. Постанова нотаріуса вмотивована тим, що нотаріус зобов`язаний повідомити спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини, оскільки у разі неповідомлення їх про відкриття спадщини вони вправі звернутися до суду про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки особа постійно проживає на території рф, і у зв`язку з розпочатою 24.02.2022 року війною повідомити її немає можливості. Також судова практика передбачає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З такою відмовою та твердженням позивач не погоджується. З 24.02.2022 на території України введено воєнний стан. Відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №164 перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Отже у даному випадку строк на прийняття спадщини закінчився 20.04.2023. Нотаріус необґрунтовано посилається на неможливість повідомити спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини, оскільки він може це зробити шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Докази про таке повідомлення та надану в електронному виді заяву [PERSON] , про відмову від спадщини нотаріус від позивача не прийняв. Звертає увагу на те, що [PERSON] не подавала заяви про прийняття спадщини, а отже право на спадкування отримують спадкоємці за законом, і він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленим законом порядком, ним було подано весь пакет документів. Також нотаріус необґрунтовано не взяв до уваги переписку у месенджерах, так як згідно судової практики їх можна брати до уваги як електронні докази, якщо можна переконатися у автентичності переписки. Ураховуючи викладене, [PERSON] просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову від 11.05.2023 року державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину; зобов`язати державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подавалося. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов з підстав наведених у позовній заяві. Вказує, що [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з питанням щодо оформлення спадщини за померлою тіткою. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Така відмова є незаконною оскільки не ґрунтується на приписах закону. Єдиною підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом вказано неможливість повідомити спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини у зв`язку з її проживанням на території рф. На думку представника позивача це не є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Сам позивача повідомляв спадкоємця за законом [PERSON] про відкриття спадщини через мессенджер, і така відмовилася від її прийняття, подавши заяву до нотаріуса м.Владивосток. Отже [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за померлою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свого представника. В судове засідання Державний нотаріус Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у ній докази, сад зазначає наступне. Згідно заповіту від 14.07.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Хустського РНО Король О.Ю., [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] , 1986 року народження (а.с.60). [PERSON] померла [INFO] (а.с.36). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно: земельну ділянки, кадастровий номер: 2110800000:01:015:0080 та житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.52-54, 58, 59). Згідно довідки Хустської міської ради від 21.07.2022 [PERSON] була зареєстрована в будинку за адресою [ADDRESS] , і з нею до дня її смерті ніхто не був зареєстрований (а.с.41). Позивач [PERSON] є племінником померлої (а.с.37-40, 43, 45, 46, 47), а отже спадкоємцем за законом. 23 листопада 2022 року [PERSON] подав до Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.30). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2023 року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою тіткою [PERSON] (а.с.33, 34). Постанова нотаріуса вмотивована тим, що відповідно до ст.63 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний повідомити спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини, оскільки у разі неповідомлення їх про відкриття спадщини вони вправі звернутися до суду про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Судова практика передбачає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Доказом отримання повідомлення має бути власноручний підпис адресата на зворотному поштовому повідомленні про вручення заяви нотаріуса. Нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки спадкоємець за заповітом постійно проживає на території рф, з 24.02.2022 після початку повномасштабного російського вторгнення в Україну, між країнами триває війна. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до пунктів 3 та 4 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреси розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У оскаржуваній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2023 року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. не зазначено конкретних підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на відповідний пункт статті 49 Закону України «Про нотаріат». У самій оскаржуваній постанові зазначено, що підставою для відмови державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , є неможливість повідомлення нотаріусом спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадщини, однак належним чином не вмотивовано, яким чином це перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з огляду на те, що нотаріус має можливість чітко встановити прийняла чи ні спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину за померлою, і в залежності від цього встановити чи має позивач право на спадкування за законом. Саме ж по собі твердження нотаріуса, що у разі неповідомлення їх про відкриття спадщини вони вправі звернутися до суду про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, є неналежним обґрунтуванням відмови у вчиненні нотаріальної дії, оскільки є фактично припущенням щодо дій які можуть вчинятися у майбутньому, що в свою чергу ставить позивача у ситуацію невизначеності. Відтак на думку суду державний нотаріус Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. невмотивовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому відповідна постанова нотаріуса від 11.05.2023 підлягає скасуванню. Щодо другої позовної вимоги [PERSON] про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, то з цього приводу суд зазначає наступне. Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення бездіяльності нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції (до такого по суті висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження № 61-15155св20). А отже зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію, зокрема видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в цілому, виходить за межі повноважень суду, суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Відтак позов підлягає лише частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за пред`явлення позову у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial