Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ про його звільнення №79-к від 24.11.2022, поновити його на посаді заступника директора з господарської частини КП «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради, стягнути грошові кошти за час вимушеного прогулу, витрати на правову допомогу в розмірі 20000 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що прийнятий на посаду заступника директора з господарської частини КП «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради, наказом №550к від 13.06.2019. За своїми посадовими обов`язками відповідав за матеріально-технічне забезпечення підприємства, утримання та зберігання майна. 1 червня 2021 року у підприємстві проведений позаплановий фінансовий аудит, згідно висновків перевірки було вказано про перегляд штатної структури підприємства та було запропоновано визначитись з доцільності штатних посад заступника директора. При перевірці було встановлено, що введена 28.09.2020 посада заступника директора на яку було призначено колишнього директора [PERSON] посадові обов`язки якого дублюють посадові обов`язки керівника підприємства.18.08.2022 позивача попереджено про звільнення. 18 серпня 2022 року також проведено засідання профспілкового підприємства на якому було погоджено наказ 59-К від 18.08.2022 про скорочення штату підприємства, а саме посади заступника директора з господарської частини. Тому позивачу не зрозуміла позиція керівника підприємства щодо визначення скорочення посади, яку він займав, якщо брати до уваги висновки фінансового аудиту, де вказано на доцільність утримання та скорочення посади заступника директора. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення на позов обґрунтував тим, що відповідач не погоджується з твердженнями позивача та вважає їх надуманими такими, що суперечать фактичним обставинам та безпідставними у зв`язку з тим що при звільнені було дотримано всіх належних дій. Як зазначає позивач, підставою його звільнення став позаплановий фінансовий аудит діяльності КП «ЗОБЛ» КОР за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 оформлений актом №5 від 1 червня 2021 року згідно якого мали звільнити не його, а іншого заступника директора. Проте, підставою звільнення позивача стали інші обставини, скорочення штату КП «ЗОБЛ» КОР у зв`язку об`єктивними причинами, складною економічною ситуацією, що склалася після військової агресії рф проти України та беручи до уваги акт позапланового фінансового аудиту діяльності КП «ЗОБЛ» КОР від 01.06.2021 № 5 проведеного за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 роки на підставі розпорядження Кіровоградської обласної ради від 19.05.2021 №155-гр. В даному акті поряд з іншими виявленими порушеннями нераціонального використання коштів підприємства зі сторони керівництва в т.ч. [PERSON] зазначено, що для штату в кількості 122 штатні одиниці 3 посади заступника директора є надлишковими, що в свою чергу призводить до безпідставного збільшення фонду оплати праці та зниженню фінансових показників діяльності підприємства. Рішення відповідача про скорочення штату здійснено за погодженням із засновником КП «ЗОБЛ» КОР згідно повідомлення від 29.07.2022 року № 326 та відповіді від 05.08.2022 року № 01-32/1170-1 голови Кіровоградської обласної ради про оптимізацію штатного розпису. У зв`язку з чим було внесені, затверджені та погоджені зміни до штатного розпису з Кіровоградською обласною радою. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просять його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіднні пояснив, що Акт перевірки фінансового стану підприємства передбачав, що посада саме заступника директора використовувалась не раціонально, та сам Акт мав рекомендаційний характер і прямих вказівок на вчинення будь яких дій не передбачав. Вислухавши пояснення сторін по справі, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9\-зп). Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 1 ст. 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" охоплює три основні елементи: 1) наявність "суду", який встановлений відповідно до закону і відповідає вимогам незалежності і неупередженості; 2) наявність у суду достатньої\~компетенції\~для вирішення всіх аспектів спору чи обвинувачення, до яких застосовується ст. 6 Конвенції; 3) особа повинна мати\~доступ\~до такого суду. У своєму рішенні в справі "Голдер проти Сполученого Королівства", 1975 р. Суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду.\~ З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Статуту підприємства Комунальне підприємство «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради підпорядковується засновнику Кіровоградській обласній раді. Керівником підприємства є директор, який відповідно до п.4.5 статуту розробляє структуру та затверджує штатний розпис підприємства за погодженням із в установленому порядку із засновником. Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради № 236-гр від 20 липня 2021 року призначено [PERSON] виконувачем обов`язків директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради. [PERSON] приступити до виконання обов`язків за основною посадою заступника директора з господарської частини. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] прийнятий на посаду заступника директора з господарської частини згідно наказу №55-к від 13.06.2019. З 29.09.2020 по 20.07.2021 роки на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 28.09.2020 № 309-гр призначений виконувачем обов`язків директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради, до прийняття відповідного рішення стосовно керівника комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради. З 23 травня 2021 року по 29 травня 2021 року проведено плановий фінансовий аудит діяльності Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради (далі КП «ЗОБЛ» КОР) за період з 01.01.2018 по 31.12.2020. відповідно до складеного акту №5 від 01.06.2021 за результатами проведеного аудиту, в тому числі, рекомендовано переглянути штатну структуру підприємства, визначитися щодо доцільності штатних посад заступника директора, фізичного терапевта та його асистента. Проведеною перевіркою встановлено, що при наявності в підприємстві 121,75 штатних одиниць підприємство налічує три заступника заступник директора, заступник директора з медичної частини та заступник директора з господарської частини. Звіркою посадових обов`язків керівника визначених статутом підприємства і посадових обов`язків новоствореної посади заступника директора встановлено їх дублювання. Наказом в.о директора КП «ЗОБЛ» КОР від 26.07.2022 №124 у зв`язку із зменшенням планової кількості пацієнтів на лікуванні на 2022 рік, продовження військової агресії з боку російської федерації, зростанням цін на продукти харчування, паливно-мастильні матеріали, тощо та у зв`язку з отриманням збитків по підприємству за 1 півріччя 2022 року, доручено: головному бухгалтеру підприємства проаналізувати доходи та витрати підприємства та виявити шляхи економії коштів для покращення фінансового стану підприємства для виходу в прибуткову діяльність протягом 3-4 кварталів 2022 року; відділу кадрів переглянути посадові інструкції адміністративно-управлінського персоналу з метою виконання рекомендацій викладених в акті позапланового фінансового аудиту діяльності КП «ЗОБЛ» КОР за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 від 1 червня 2021 № 5, а також для аналізу посадових обов`язків на предмет дублювання функцій. На виконання наказу головним бухгалтером підприємства [PERSON] згідно службової записки від 27.07.2022 зазначено, що підприємством протягом періоду з 25 лютого 2022 року по 03 квітня 2022 року на безкоштовній основі приймались тимчасово переміщені особи із територій де проводяться бойові дії. А також, що за І півріччя 2022 року доходи підприємства складають 8900,0 тис. грн., а витрати 11 233,0 тис. грн. В загальній сумі витрат найбільша частка складає заробітна плата з нарахуваннями 6142.0 тис. грн. (54.7%) та енергоносії (природний газ та електроенергія) 2150 тис. грн. (19,1%). Тому для зменшення витрат необхідно скоротити видатки по фонду заробітної плати, розробити план заходів по економії енергоносіїв, а також утриматись від проведення ремонтних робіт для осучаснення номерного фонду, від придбання нових меблів та обладнання. Вказані заходи зменшать видатки підприємства та дозволять за більш короткий термін покрити збитки та вийти в прибуткову діяльність. На виконання вимог наказу згідно службової записки від 27.07.2022 в.о. інспектора кадрів підприємства Григор`євої C.B. проведено аналіз посадових інструкцій адміністративно-управлінського персоналу у результаті якого встановлено, що посадова інструкція заступника директора з господарської частини, а саме пункти: п.3.1, 3.3, 3.4, 3,6 за характером робіт відповідають функціям завідувача господарства викладених в наступних пунктах його посадової інструкції: п.2.1, 2.3, 2.4, 2.5. Листом № 326 від 29.07.2022 підприємством повідомлено Кіровоградську обласну раду, як засновника комунального підприємства, про скорочення штату, а саме посаду заступника директора з господарської частини та маляра-штукатура. Вказано, що за попередніми розрахунками скорочення вказаних посад дозволить скоротити видатки підприємства на 450000,00 - 500000.00 грн на рік. Згідно відповіді на лист голови Кіровоградської обласної ради про оптимізацію штатного розпису, засновник зазначив, що не заперечує проти запланованої оптимізації штату. У відповідності до статті 43 КЗпП України відповідачем направлено подання № 381 від 18.08.2022 Первинній профспілковій організації Обласної бальнеологічної лікарні для отримання попередньої згоди щодо розірвання трудового договору з підстав скорочення штату працівників. Подання розглянуто на засіданні профспілкового комітету 18.08.2022 в присутності позивача. Погоджено наказ №59-К від 18.08.2022 про скорочення штату, а саме посад: заступника начальника з господарської частини [PERSON] , посади маляра [PERSON] , посади штукатура [PERSON] , та припинення відповідних трудових договорів з 18.10.2022, запропонувати вакантні посади охоронника, для можливості переведення. На виконання наказу №59-К від 18.08.2022 позивачу вручено повідомлення про скорочення його посади з 18.10.2022 та запропоновано єдину вакантну посаду охоронника, від якої він відмовився. Наказом №79-к від 24.11.2022 в.о. директора КП «ЗОБЛ» КОР звільнено заступника начальника з господарської частини [PERSON] у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з нарахуванням та виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та грошової компенсації у відповідності до ч. 1 ст. 44 КЗпП України. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 4 частини 1\~статті 36 КЗпП України\~передбачено, що підставами припинення трудового договору є, серед іншого, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).\~\~\~\~\~\~ Нормами статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Втім у частині першій статті 43-1 КЗпП України зазначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема,\~ звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до\~Закону України\~«Про державну службу», керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. Суд враховує те, що так як позивач обіймав посаду заступника директора з господарської діяльності, відповідно до вимог частини першої статті 43-1 КЗпП України розірвання з позивачем трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не потребує обов`язкової попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації (далі-підприємство) тощо. Скорочення чисельності та скорочення штату - це різні поняття. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися. При цьому слід зазначити, що розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору з працівником відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу передбачає дотримання певних гарантій для працівника. Так, за загальним правилом встановленим частиною першою статті 49-2 Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Звільнення може відбуватися не раніше закінчення двомісячного строку з моменту попередження. Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Вимогами частини третьої\~статті 49-2 КЗпП України\~встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до\~статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Виходячи з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті\~40, частин першої та третьої статті\~49-2 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої\~статті 49-2 КЗпП України\~роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Таким чином, законність звільнення працівника повинен довести роботодавець. Аналогічна правова позиція висловлена в низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 819/691/17, від 08 травня 2019 року у справі №06/1175/17, від 11 березня 2020 року у справі №813/1220/16. На підставі\~викладеного суд\~приходить до\~висновку,\~що звільнення\~позивача на\~підставі пункту\~1\~частини 1\~статті 40\~КЗпП України\~відбулося із\~дотриманням трудового\~законодавства,\~адже [PERSON] \~був належно\~попереджений про\~звільнення,\~всі наявні\~ вакантні\~посади були\~запропоновані позивачу\~на заміщення,\~згода профспілкової\~організації з\~урахуванням статті\~43-1\~КЗпП України\~не вимагалася,\~оскільки позивач\~обіймав посаду\~заступника директора\~установи.\~Суд не\~приймає до\~уваги доводи\~позивача про\~те,\~що керівник\~підприємства не\~взяв до\~уваги \~ висновки\~фінансового аудиту\~про доцільність\~скорочення посади\~заступника директора,\~так як\~проведений аудит\~не визначає\~підстави та\~порядок скорочення\~штату підприємства,\~а лише\~надає рекомендації,\~ в\~тому числі,\~для вжиття\~заходів з\~раціонального використання\~коштів.\~Суд не\~може вдаватися\~до обговорення\~та оцінки\~питання про\~доцільність і правомірність\~скорочення штату\~та чисельності\~працівників.\~Право визначати\~чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.Таким чином позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed