Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

У лютому 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача адвоката Ничик А.В., що діє в інтересах [PERSON] надійшла вищевказана позовна заява, у якій просить стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь [PERSON] матеріальну допомогу у розмірі 352\~200 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в трудових відносинах та на підставі наказу ДП «Украерорух» від 12.06.2020 № 260/о [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі\~статті 38 Кодексу законів про працю України. 12.06.2020 між сторонами було укладено договір № 29 про виплату матеріальної допомоги, передбаченої п. 6.25.4 розділу 6 колективного договору при звільненні працівника. За змістом даного договору (розділ 3 цього договору) матеріальна допомога у розмірі 469 600 грн. 00 коп., що становить 20 посадових окладів працівника мала виплачуватись позивачу у наступному порядку: 1-ий посадовий оклад (23 480 грн. 00 коп.), протягом 10 банківських днів з дати початку дії договору; залишок суми матеріальної допомоги\~по 1-му посадовому окладу кожні два місяці, які починають підліковуватись з 12 місяця з дати підписання цього договором до повної виплати матеріальної допомоги. Наказом ДП «Украерорух» за № 283/о від 15.06.2020 наказано виплатити позивачу матеріальну допомогу за колективним договором на суму 469 600 грн. 00 коп. за графіком, наведеним у даному наказі. На виконання договору № 29 від 12.06.2020 [PERSON] виплачена матеріальна допомога у розмірі 117 400 грн. 00 коп. В подальшому відповідач припинив виплати та не виплачує позивачу обумовлену матеріальну допомогу ні помісячно, ні разово у повному розмірі. Наведене стало підставою для звернення позивача на підставі вимог ст. ст.\~509,\~526,\~530,\~612,\~626,\~651,\~654 ЦК України\~до суду за захистом порушених майнових і трудових прав. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 20.03.2023 позивачем усунені недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до розгляду по суті. 11.05.2023 представник відповідача подав відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Мотивує тим, що у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, які полягають у військових діях, закритті повітряного простору над Україною та забороною авіа сполучень. Так, наказом ДП «Украерорух» №141 від 30.03. 2022 було призупинено дію окремих положень Колективного договору на підставі ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану» з 01.04.2022. Також зазначає, що Федерацією профспілок України надано роз`яснення про те, що на період дії воєнного стану, роботодавець може зупинити дію окремих положень колективного договору. При цьому зазначає, що наказом підприємства № 64 від 21.03.2022 призупинено в тому числі дію наказу № 283/о від 15.06.2020, на підставі якого позивачу виплачувалась матеріальна допомога. Крім того звертають увагу, що було розроблено та направлено на адрес позивача додаткову угоду № 1 до договору № 29 від 12.06.2020 , відповідно до п. 1.1 якої призупиняється дія положення 3 абзацу п. 3.1 розділу 3 Договору до момент скасування військового стану та протягом 6 місяців з дати його скасування стороні пропонувалось погодити порок виплати за цим договором. Представник відповідача звернув увагу суду також на те, що до початку військового вторгнення рф виплати відповідачем проводились своєчасно та у обсязі передбаченим договором. Всього було здійснено 5 виплат на загальну суму 117\~400,00 грн, остання виплата була здійснена підприємством 21.01.2022, однак ДП «Украерорух» прострочило [PERSON] виплату матеріальної допомоги лише за період з 11.04.2022 по 11.04.2023, в той час як останнім періодом остаточного розрахунку з позивачем визначено період з 12.06.2024 по 11.08.2024. Відтак, вимоги позивача щодо стягнення матеріальної допомоги є такими, що не підлягають задоволенню. Представник позивача у судовому засіданні 02.08.2023 позовні вимоги підтримувала та наполягала на їх задоволенні. 03.10.2023 позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від останньої надійшли письмові судові дебати в яких просила судові дебати проводити за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву . Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст.\~10\~КЗпП України колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально - економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Відповідно вимог ч. 2 ст.\~13\~КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема : нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг. За змістом ч.1 ст.\~14\~Закону України\~«Про колективні\~договори» зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. Судом встановлено, що в лютому 2015 року між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками був укладений колективний договір. 28.05.2020 до п. 6.25.4 розділу 6 колективного договору були внесені зміни, відповідно до яких виплата матеріальної допомоги працівнику при виході на пенсію буде здійснюватися на основі договору між працівником та адміністрацією, типова форма якого повинна бути погоджена з профспілковою стороною. Наказом ДП «Украерорух» № 269/о від 12.06.2020 було звільнено [PERSON] з посади інженера-електроніка з експлуатації обладнання електрозв`язку 1 категорії ЛАЦ служби систем електрозв`язку - 12.06.2020 з роботи за власним бажанням, в зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. 12.06.2020 між [PERSON] та ДП «Украерорух» був укладений договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором № 29. Відповідно до п.1, п.2.2 договору підприємство зобов`язалось виплатити позивачу матеріальну (грошову) допомогу, передбачену п.6.25.4 колективного договору. Посадовий оклад працівника для розрахунку матеріальної допомоги був визначений у розмірі 23\~480,00 гривень. Згідно з п. 2.3 договору розмір матеріальної допомоги склав 469\~600,00 гривень, що становило 20 посадових окладів працівника. За змістом п.п. 5.1, 5.2 договору він набуває чинності з дня звільнення працівника або з дня підписання цього договору залежно від того, яка дата настає пізніше, та діє до повної виплати підприємством матеріальної допомоги. Усі зміни, які виникають упродовж дії договору, мають бути погоджені сторонами та оформлені додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. 15.06.2020 ДП «Украерорух» винесло наказ № 283/о яким, з метою виконання умов договору № 29 від 12.06.2020, укладеного між відповідачем та позивачем, зобов`язано головного бухгалтера по підприємству здійснити виплату матеріальної допомоги [PERSON] у наступному порядку : 23480 грн. 00 коп. (з 12 червня 2020 року по 25 червня 2020 року); 23480 грн. 00 коп. у період з 12 червня 2021 року по 11 серпня 2021 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 серпня 2021 року по 11 жовтня 2021 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 жовтня 2021 року по 11 грудня 2021 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 грудня 2021 року по 11 лютого 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 лютого 2022 року по 11 квітня 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 квітня 2022 року по 11 червня 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 червня 2022 року по 11 серпня 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 серпня 2022 року по 11 жовтня 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 жовтня 2022 року по 11 грудня 2022 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 грудня 2022 року по 11 лютого 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 лютого 2023 року по 11 квітня 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 квітня 2023 року по 11 червня 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 червня 2023 року по 11 серпня 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 серпня 2023 року по 11 жовтня 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 жовтня 2023 року по 11 грудня 2023 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 грудня 2023 року по 11 лютого 2024 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 лютого 2024 року по 11 квітня 2024 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 квітня 2024 року по 11 червня 2024 року, 23480 грн. 00 коп. у період з 12 червня 2024 року по 11 серпня 2024 року. До лютого 2022 року ДП «Украерорух» сплатив позивачу матеріальну допомогу на суму 117 400 грн. 00 коп., що визнається і не заперечується сторонами у справі. Наказом підприємства «Украерорух» № 64 від 21.03.2022 призупинено з 01.03.2022 дію наказів зазначених у додатку № 1, в тому числі наказу № 283/о від 12.06.2020, на підставі якого [PERSON] виплачувалась матеріальна допомога. Наказом ДП «Украерорух» № 141 від 30.03.2022 було призупинено дію окремих положень колективного договору з 01.04.2022 на час воєнного стану в Україні, окрім пунктів та їх окремих підпунктів 5.1-5.4, 5.4.1, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 5.11.1, 5.11.2, 5.15, 5.17, 5.25, 5.27 та 5.28 розділу 5 колективного договору, додатків 2-7, 9 до колективного договору. Як вбачається з матеріалів справи 06.03.2023 відповідач направляв на адресу позивача додаткову угоду № 1 до договору № 29 від 12.06.2020, яким, через наявність форс мажорних обставин, пропонував позивачу змінами умови основного договору щодо порядку та строків виплати матеріальної допомоги, передбаченої п. 6.25.4 колективного договору, на підтвердження доказів отримання позивачем зазначеної угоди надав роздруківкою трекінгу листа за № 4912610848609, копію квитанції від 06.03.2023, але доказів, що саме [PERSON] отримав додаткову угоду у відділенні зв`язку Укрпошта відсутні. Наведене, в свою чергу, унеможливлює укладення додаткового договору щодо зміни істотних умов основного договору. Зі змісту п. 3.1 договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором № 29, укладеним 12.06.2020 між ДП «Украерорух» та позивачем, вбачається, що відповідач зобов`язався виплатити [PERSON] матеріальну допомогу в такому порядку: 1-ий посадовий оклад, протягом 10 банківських днів з дати початку дії договору; залишок суми матеріальної допомоги\~по 1-му посадовому окладу кожні два місяці, які починають підліковуватись з 12 місяця з дати підписання цього договором до повної виплати матеріальної допомоги за п. 6.25.2. Колективного договору. Як вбачається з відзиву на позовну заяву та не заперечувалось сторонами, що ДП «Украерорух» виплатило позивачу частину матеріальної допомоги у загальному розмірі 117 400 грн. 00 коп, що становлять лише 5 посадових окладів. На підставі ч.1 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Суд також звертає увагу на те, що позивач просив стягнути на його користь весь розмір матеріальної допомоги, що має загалом сплатити на його користь підприємство, а саме в розмірі 352 200 грн. 00 коп. (469\~600 грн -117\~400 грн ), в той час як на момент розгляду справи позивачу не було сплачено матеріальну допомогу лише за період з 12.02.2022 по 11.08.2023 у загальному розмірі 211\~320 грн. Однак, повний і остаточний розрахунок роботодавця перед працівником, передбачений наказом ДП «Украерорух» за № 286/о від 15.06.2020, визначено у період з 12.02.2022 по 11.08.2024. Відтак, на момент ухвалення судового рішення у справі, частина виплат матеріальної допомоги, а саме за період з 12.08.2023 року по 11.08.2024 не є простроченими і невиконаними. Відтак, ці позовні вимоги є взагалі передчасними. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виплатив [PERSON] будь-яку іншу частину матеріальної допомоги, окрім 117 400 грн. Всупереч ч. 1 ст.81 ЦПК України представник відповідача не подала належних доказів того, що її довіритель ДП «Украерорух» уклав з позивачем додаткову угоду до договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором № 29 від 12.06.2020. Видача наказу ДП «Украерорух» № 141 від 30 березня 2022 року не є способом внесення зміни до вказаного договору, адже згідно з п. 5.2 договору усі зміни, які виникають упродовж дії договору, мають бути погоджені сторонами та оформлені виключно додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору, але у даному випадку відповідачем не надано доказів, що зазначена угода була отримана саме позивачем, що унеможливлює укладення додаткового договору щодо зміни істотних умов основного договору. Крім того, після звільнення позивача з роботи між сторонами припинились трудові відносини. Правовідносини, що виникли на підставі договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором № 29 від 12.06.2020, є суто цивільно-правовими. У зв`язку з тим, що на них не поширюється ні Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану», ні колективний договір, тому суд критично оцінює послання представника відповідача на настання форс-мажорних обставин, адже згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене суд вважає, що з ДП «Украерорух» на користь [PERSON] належить стягнути матеріальну допомогу у розмірі 211\~320 грн. при цьому позов задовольнити частково. Згідно з ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пред`явлений позов задоволений частково, з огляду на це, з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2341,05 грн

Outcome: partial