Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У липні 2023 року заявниця [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона під дівочим прізвищем « [PERSON] » проходила навчання у Міському професійно-технічному училищі № 11 м. Дніпропетровська у 1976-1979 роках, по закінченню якого отримала диплом серії [NUMBER] . 13.03.1982 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] та відповідно змінила прізвище на « [PERSON] ». 19.08.2021 року заявниці було призначено пенсію за віком, однак до загального трудового стажу не було зараховано роки її навчання у Міському (середньому) професійно-технічному училищі № 11 м. Дніпропетровська, оскільки наявні розбіжності у написанні її імені у дипломі з паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження, а саме: у дипломі зазначено «видано [PERSON] » та російською «выдан [PERSON] », а за паспортом ім`я заявниці « [PERSON] », російською « [PERSON] ». Заявниця зверталася до Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський центр професійно-технічної освіти» щодо можливості внесення виправлень до її імені у дипломі, однак у січні 2022 року отримала відповідь, що у зв`язку із реорганізацією закладу така можливість відсутня. У відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначено, що через наявні розбіжності врахувати період навчання до страхового стажу не виявляється можливим. Враховуючи викладене, заявниця звертається до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що диплом серії [NUMBER] та вкладиш оцінок до нього за реєстраційним номером № [NUMBER] , виданий 26.07.1979 року Міським (середнім) професійно-технічним училищем № 11 м. Дніпропетровська, належить заявниці [PERSON] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду із підписом представника заінтересованої особи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці, її ім`я російською мовою зазначено як « [PERSON] », прізвище « [PERSON] » (а.с. 6). 26.07.1979 року заявниці було видано мовою оригіналу «выписку итоговых оценок успеваемости к диплому № [NUMBER] » та диплом серії [NUMBER] про закінчення Міського (середнього) професійно-технічного училища № 11 м. Дніпропетровська, у якому зазначено «видано [PERSON] » та російською мовою «выдан [PERSON] » (а.с. 7). Із свідоцтва про укладення шлюбу від 13.03.1982 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, відповідно до якого заявниця змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 21). У трудовій книжці [NUMBER] ім`я заявниці російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно вкладишу [NUMBER] до трудової книжки [NUMBER] , ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с. 19 Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , заявниця має такі анкетні дані: [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпропетровська (а.с. 22-24). Також, заявниця згідно картки фізичної особи - платника податків, має такі дані: [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] (а.с. 25). Архівною довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський центр професійно-технічної освіти» підтверджено, що заявниця дійсно навчалася у Міському (середньому) професійно-технічному училищі № 11 м. Дніпропетровська на денному відділенні з 01.09.1976 року по 26.07.1979 року та відрахована у зв`язку із випуском 26.07.1979 року (а.с. 27). Із відповіді Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський центр професійно-технічної освіти» № 53 від 21.01.2022 року вбачається, що здійснення виправлень у дипломі не передбачено (а.с. 32). У відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначено, що через наявні розбіжності врахувати період навчання до страхового стажу заявниці [PERSON] не виявляється можливим (а.с. 33-34). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 3 ст.\~294\~ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Метою звернення заявниці [PERSON] до суду є реалізація її права на соціальний захист та справедливу винагороду. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані заявницею документи, суд вважає, що в даному випадку вищевказані розбіжності між написанням ім`я заявниці у правовстановлюючих документах виникли виключно у зв`язку з помилковим перекладом вказаних даних з російської мови на українську. За таких обставин, розглядаючи дану заяву в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на те, що встановлення юридичного факту має для заявниці юридичне значення, а також на те, що вносити зміни у диплом не є можливим, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Положеннями п. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved