Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2010 року у Баратівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2017 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом, діти проживають разом з нею. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 5000,00 грн на кожну дитину. 14 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] з вимогами що стосуються розміру аліментів не погоджується, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати пенсійного віку, 1956 року народження, яка потребує лікування, догляду та допомоги, пр цьому він особисто сплачує їй комунальні платежі. Також він непрацевлаштований та не має постійного стабільного доходу, а тому має можливість платити по 3500,00 грн, щомісячно, на кожну дитину. В судове засідання сторони не з"явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомили. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 04 жовтня 2010 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 5. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 04 жовтня 2010 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Як ствердила позивачка та відповідач вказаних обставин в судовому засіданні не заперечував, діти проживають разом з позивачкою за адресою в [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою в [ADDRESS] , згідно довідки старости Суворського старостинського округу № 2 Горохівської сільської ради Миколаївської області від 07.08.2023 за № 23 (а.с.23). З 2017 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень у вказаній частині вимог не висловив, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Крім того, сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст.181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не має стабільного доходу, обгрунтованим є визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" становить 2833,00 грн. Таким чином, враховуючи вище наведені норми, прийнявши до уваги, що обов"язок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей є обопільним, враховуючи наявність у відповідача на утриманні непрацездатної матері, за відсутності офіційних джерел доходів, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, яка є значно вищою аніж визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визнана відповідачем. Позивачкою не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному нею розмірі по 5000,00 грн, на кожну дитину. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково у розмірі по 3500,00 грн на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 31 липня 2023 року. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви за вимогою про розірвання шлюбу, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача у вказаній частині, сплачений судовий збір в сумі\~1073,60\~грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення аліментів. А отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 1073,60 грн.

Outcome: partial