Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У серпні 2023 року заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було укладено 28 червня 2022 року. На момент подання заяви спільних дітей заявник та заінтересована особа не мають, але [PERSON] вагітна та очікує народження дитини. Також, разом з ними проживає та знаходиться на їх утриманні, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , дитина народжена в той час коли [PERSON] не перебувала в шлюбі, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою в порядку ст. 135 СК України. Зараз він має намір усиновити [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - його дружина [PERSON] , дала згоду на усиновлення її доньки, що підтверджується заявою від 21 серпня 2023 року. Згідно довідки Міністерства Внутрішніх справ України судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно Довідки МВС України серії ВР-001393068, за обліками МВС України [PERSON] на території України станом на 18.08.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Тому заявник [PERSON] просив суд задовольнити заяву про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , записати його батьком дитини, та змінити прізвище і по-батькові дитини. Число, місяць, рік народження залишити без змін. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про усиновлення підтримав та пояснив, що він з 2017 року проживав в цивільному шлюбу з [PERSON] , з того ж часу він виховує доньку [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . 28 червня 2022 року вони зареєстрували офіційно шлюб з [PERSON] . Нещодавно у них народилась спільна дитина. На теперішній час вся їх родина мешкає за адресою: [ADDRESS] . З донькою дружини [PERSON] у нього склалися гарні стосунки, дівчинка прив`язана до нього, Він любить, турбується, піклується про дитину, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує, і ставиться, як до своєї рідної дитини, та дуже бажає її усиновити. Всю відповідальність при усиновленні дитини він розуміє. Просив його заяву про усиновлення задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вимоги заявника підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з 2017 року вона проживає у цивільному шлюбі із [PERSON] . З 28 червня 2022 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. З самого початку їх спільного життя [PERSON] виховує її доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є дуже гарним батьком, піклується про дитину, утримує їх родину матеріально, цікавиться успіхами [PERSON] в навчанні, возить доньку на різні гуртки. Її донька позитивно ставиться до того, щоб її чоловік [PERSON] усиновив її, так як свого рідного батька донька не знає та ніколи не спілкувалася з ним. Ії донька бажає перейти на прізвище [PERSON] і хоче, щоб її по батькові було « [PERSON] ». Тому вона проти усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] не заперечує, та не заперечує проти внесення змін у актовий запис про народження дитини, а саме прізвища та по батькові. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради заявлені вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та пояснив, що усиновлення буде відповідати інтересам дитини, тому вони просять заяву задовольнити, так як дитина та заявник встановили добрі стосунки та ставляться один до одного як батько та донька. Ними була проведена бесіда з дівчинкою [PERSON] і з`ясовано, що вона дуже любить [PERSON] , дитина іншого батька і не знає. [PERSON] знає, що чоловік її матері хоче її усиновити та відноситься позитивно до цього. Ними з`ясовано, що відносини між заявником та дитиною теплі, заявник утримує дитину, піклується про [PERSON] , цікавиться її життям та навчанням і між ними склались відносини як між батьком та донькою. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявник громадянин України [PERSON] вирішив усиновити доньку своєї дружини [PERSON] , [INFO] . Заявник, громадянин України [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28.06.2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (ар.с.15), та проживають за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 07.09.2023 (ар.с.53). Згідно Довідки МВС України серії ВР-001393068, за обліками МВС України [PERSON] на території України станом на 18.08.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 16). Заінтересована особа - матір дитини [PERSON] , [INFO] , надала згоду на усиновлення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , її чоловіком - [PERSON] , [INFO] , завірену державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Главчевою Л.В. від 20 вересня 2023 року НСО № 163753 та зареєстрована в реєстрі за № 1-1829 (ар.с.54). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (ар.с.55), відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У відповідності до висновку від 22.09.2023р. №8вих-20/535 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , Виконавчий комітет Кам`янської міської ради як орган опіки та піклування дійшли висновку про те, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України [PERSON] , [INFO] , може бути усиновленою. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Згідно з ч.1 ст. 213 Сімейного кодексу переважне право на всиновлення дитини має особа, у сім`ї якої виховується дитина, а також який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. При розгляді даної справи суду надана нотаріально посвідчена згода матері на усиновлення [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (ар.с. 54). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (ар.с.55), відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Службою у справах дітей отримана згода [PERSON] на усиновлення її [PERSON] (ар.с. 52). Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом встановлено, що заявник має задовільний стан здоров`я, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи (ар.с.35). Має достатній рівень заробітної плати, що підтверджується довідкою ПФУ за формою ОК-5 (ар.с.56-60). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, по батькові та записати заявника її батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. З урахуванням викладеного, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, адже у судовому засіданні було встановлено, що дане усиновлення здійснюється в інтересах дитини і це усиновлення забезпечить дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved