Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Представник позивача АТ «Таскомбанк» Лаврів В.П. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за Заявою-договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 14.02.2019 № 104/5974388-СК, що станом на 31.08.2022 становить 135714,35 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 88489,14 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 47225,70 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.02.2019 року між АТ "Таскомбанк"\~\~та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 104/5974388-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відповідно до умов якого, [PERSON] було оформлено платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 88489,14 грн. на строк 12 місяців з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк, зі сплатою 40,43 відсотків річних за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та інші платежі. У порушення умов кредитного договору від 14.02.2019 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 31.08.2022 року відповідач має заборгованість в розмірі 135714,84 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої) в розмірі 88489,14 грн.; заборгованості по відсоткам (в т.ч. простроченим) в розмірі 47225,70 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Таскомбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 14.02.2019 року [PERSON] підписав Заяву-договір № 104/5974388-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 7). Згідно Заяви відповідач підтвердив, що шляхом підписання заяви про приєднання № 104/5974388-СК до договору, він погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Поговору про комплексне банківське обслуговування Фізичних осіб (розмішені на сайті www.tascombank.com.ua). Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи Банку разом з цією Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами. У відповідності до умов договору від 14.02.2019 року [PERSON] отримав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 88489,14 грн. на строк 12 місяців з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк, зі сплатою 40,43 відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 31.08.2022 [PERSON] має заборгованість в розмірі 135714,84 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 88489,14 грн., заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені) 47225,70 грн. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ідповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви-договору № 104/5974388-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб між банком та [PERSON] 14.02.2019 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 88 489,14 грн. на строк 12 місяців, з процентною ставкою 40,43 річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 31.08.2022 року склалась заборгованість за основним боргом в розмірі 135714,35 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 88489,14 грн., заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені) 47225,70 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Таскомбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 135714,35 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved