Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач - Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення\~ в\~ солідарному порядку\~\~ суми боргу за договором кредиту - поруки. Позовну заяву мотивує тим, що 16.10.2007 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної\~кредитної спілки\~«Тур`я» та\~ позичальником [PERSON] , поручителні [PERSON] був укладений\~договір кредиту-поруки\~№399/1, згідно якого спілка надала [PERSON] ,\~а остання отримала суму кредиту у розмірі 11 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % річних, строком на 24 місяці, з\~16 жовтня 2007\~року\~по\~15 вересня 2009\~року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору.\~ Вказаним Договором кредиту-поруки №399/1 від 16.10.2007 року передбачені умови забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, а саме умови поруки. Так, згідно вказаного договору [PERSON] поручився за належне виконання позичальником умов Договором кредиту поруки №399/1 від 16.10.2007 року. Позивач зазначає,\~що [PERSON] та поручитель\~порушили свої\~зобов`язання,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~08.06.2017\~р.\~заборгованість по\~договору кредиту-поруки\~ становить\~60 459,86\~грн.,\~з них:\~по кредиту\~ 11500,00\~грн.; \~по відсотках\~за користування\~кредитом \~48 959,86\~грн., яку Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» просила стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку. В ході розгляду справи, позивач,\~ скориставшись\~наданими йому\~правами передбаченими ст.\~ 49\~ ЦПК\~ України,\~подав до\~суду заяву\~про \~зменшення \~ розміру\~позовних вимог,\~згідно якої\~ просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором кредиту-поруки №399/1 від 16.10.2007 року в\~сумі 20874,65 грн., яка складається : 11500,00 грн. тіло кредиту, 9374,65 грн. - відсотки за користування кредитом. У заяві представник позивача просив про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 10.07.2017\~року ухвалою\~судді Ужгородського\~міськрайонного суду\~відкрито провадження\~по справі та призначено справу до розгляду. Позиція сторін справи : В судове засіданні представник позивача не з`явився надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує, зменшені позовні вимоги підтримує. Відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~ ст.223\~ ЦПК\~ України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про\~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~практики\~Європейського\~суду\~з\~прав\~людини"\~при\~розгляді справи \~ч.\~1\~ст.\~6 Конвенції про\~захист\~прав \~людини\~і\~основоположних\~ свобод,\~право\~ особи\~ на \~справедливий\~і публічний\~ розгляд\~його\~справи\~ упродовж\~ розумного\~ строку\~ кореспондується\~з\~обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~ законом\~ процесуальними\~ правами, \~утримуватись\~від\~ дій,\~ що \~ зумовлюють затягування\~ судового\~ процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~ законом\~ заходи \~для\~ скорочення\~ періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського \~ суду\~з\~ прав\~людини\~у \~справі\~ "Юніон \~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~S.A.\~ v.\~Spain).\~Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в першу\~чергу,\~ на\~відповідні\~ державні \~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового провадження\~ оцінюється\~в\~ залежності\~ від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~ Нездатність\~ суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно\~ створюваним\~ учасниками справи \~перепонам\~ для\~ руху\~справи\~ є\~ порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції \~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду \~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р. \~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідачів, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надали, мали можливість подати відзив на позовну заяву, проте не скористалися наданими їм процессуальними правами. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням \~особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~ судом\~у\~передбачених\~ цим\~ Кодексом\~ випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~наякі\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~ встановлених цим\~ Кодексом.\~Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~ може\~ ґрунтуватися\~ на\~ припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~з\~власноїініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~він\~має\~сумніви\~у\~добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~виконанні\~ обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~ випадків,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~ учасників\~справи,\~та\~інших обставин,\~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини справи: Судом встановлено, що 16.10.2007 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] , поручителем -\~\~ [PERSON] був укладений\~договір кредиту-поруки\~№399/1 , згідно якого спілка надала [PERSON] ,\~а остання отримала суму кредиту у розмірі 11 500,00 грн. , строком на 24 місяці на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, визначені договором, а\~\~ [PERSON] виступив поручителем по вказаному договору. Умовами договору кредиту-поруки №399/1 від 16.10.2007 року передбачено, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2); поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним (п. 5.1); поручитель зобов`язується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобов`язань за договором (п. 5.2) і має право самостійно виконати зобов`язання позичальника з отриманням у цьому разі права зворотної вимоги до позичальника та звільненням від сплати штрафних санкцій, додаткових відсотків, упущеної вигоди, викликаних невиконанням позичальником своїх зобов`язань, які за цих умов покладаються на позичальника (п. 5.3); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1). Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору кредит надається терміном на 24 місяці, з\~16 жовтня 2007\~року\~по\~15 вересня 2009\~року, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних. Відповідно до умов вказаного договору\~\~ [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 11 500,00 грн. , що стверджується видатковим касови ордером № 1946. За умовами договору кредиту-поруки від 16.10.2007 року №399/1 [PERSON] взяв на себе зобов`язання солідарно з [PERSON] відповідати у повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором. З карточки платежів згідно з договором кредиту-поруки вбачається, що позичальник порушив свої зобов`язання за договором і спричинив виникнення боргу, що його кредитор визначив станом на планову дату закриття кредиту 16.10.2009 р. заборгованість за договором становить 20874,65 грн., яка складається : 11500,00 грн. тіло кредиту, 9374,65 грн. - відсотки за користування кредитом. Так, відповідно до п. 5.1 договору кредиту-поруки від 16.10.2007 року №399/1 поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, неустойки, збитків у тому числі - упущеної вигоди) солідарно терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Згідно з пунктом 8.1 договору кредиту-поруки від 16.10.2007 року №399/1 сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Згідно\~зі\~\~\~ст.\~11\~Цивільного\~кодексу\~України\~\~\~цивільні\~права\~та\~обов`язки\~виникають\~із\~дій\~осіб,\~ що\~передбачені\~актами\~цивільного\~законодавства,\~ а\~також\~із\~дій\~осіб,\~ що\~не\~ передбачені\~ цими\~актами,\~ але\~за\~аналогією\~породжують\~цивільні\~права\~та\~ обов`язки.\~ Підставами\~ виникнення\~ цивільних\~прав \~та\~ обов`язків,\~зокрема,\~ є\~договори\~ та\~ інші\~правочини. Позивач по справі відповідно до\~ст. 3 Закону "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами\~ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього\~Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1\~ст.1 Закону "Про кредитні спілки"\~кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 5\~ст.8 Закону "Про кредитні спілки"\~передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~та ч. 5\~ст. 8 Закону "Про кредитні спілки"\~діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2\~ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяли під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Тур`я» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). При\~цьому,\~згідно\~ст.\~627\~ЦК\~України\~та\~відповідно\~до\~ст.\~6\~цього\~Кодексу\~сторони\~ є\~ вільними\~ в\~укладені\~договору,\~ виборі\~контрагента\~та\~ визнані\~умов\~договору\~з\~ урахуванням\~ вимог\~цього\~ Кодексу,\~ інших\~актів\~цивільного\~ законодавства,\~звичаїв\~ ділового \~ обороту,\~ вимог розумності\~та\~справедливості. Згідно зі\~ ст. 628 Цивільного кодексу України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже,\~підписання\~кредитного\~догоовру\~ свідчить\~про\~те,\~що\~відповідачам \~\~всі\~умови\~ цілком\~ зрозумілі\~і\~вони\~вважають \~їх\~справедливими\~по\~відношенню\~до\~себе. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.\~527\~ЦК\~України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.\~530\~ЦК\~України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~регламентовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з п. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2\~ст. 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір був укладений кредитною спілкою, яка в разі його порушення позичальником має право на позов, якого не може бути позбавлена (ст.ст.\~41,\~55 Конституції України, ст.ст.\~15,\~16,\~20,\~80,\~91,\~92,\~95,\~96,\~321, Глава\~29, ст.\~1054 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України, інші норми законодавства). Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту згідно з договором кредиту-поруки від 16.10.2007 року №399/1 [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконада, внаслідок чого станом на планову дату закриття кредиту 16.10.2009 р. заборгованість за договором становить 20874,65 грн., яка складається : 11500,00 грн. тіло кредиту, 9374,65 грн. - відсотки за користування кредитом. Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості,\~\~хоча\~\~такий процесуальний\~\~ обов`язок\~\~передбачений ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України. Разом із тим, відповідно до\~\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою. Частиною 1\~ст. 553 ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст.\~554\~ЦК\~України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором. За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст.\~598,\~599 ЦК України). З\~дослідженого\~ договору\~встановлено,\~що\~відповідно\~п.\~5.1.\~поручитель\~ поручається\~ перед\~ спілкою\~ за\~виконання\~позичальником\~ обовязків\~за\~договором\~та\~відповідає\~перед\~ кредитодавцем\~ за\~порушення\~ позичальником\~зобовязань\~у\~повному\~обсязі\~солідарно. За приписами\~ст. 540 ЦК України\~\~якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так від будь-кого з них окремо. Договір кредиту поруки №399/1 від 16.10.2007 р., має ознаки змішаного договору (ст.ст.\~6,\~553,\~626-628,\~638,\~1054 ЦК України), основні умови поруки в ньому зафіксовані, договір не оспорювався судовим порядком і, відповідно, підлягав виконанню та виконувався. Правових підстав стверджувати, що договір поруки не був укладений і зобов`язання щодо поруки з нього не виникли, наразі немає. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ч. 2 ЦК України). У спірних правовідносинах з урахуванням чинності договору слід виходити з того, що стосовно поручителя діють і застосовуються лише ті умови договору, що регулюють поруку, а умови, які регулюють власне кредитне зобов`язання, застосовуються до відносин із позичальником. При дослідженні договору кредиту-поруки №399/1 від 16.10.2007 року встановлено, що сторони узгодили, що поручитель відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно із позичальником терміном на 10 років з дня укладення договору (п. 5.1), таким чином встановивши строк поруки. \~ \~ \~ \~ Суд бере до уваги, що відповідачами до суду не подано відзиви або заперечення на позов, так само як і не надано контрозрахунків щодо сплати ними коштів за даним кредитом. Враховуючи, що позичальник не виконав умови договору кредиту-поруки від 16.10.2007 року № 399/1 щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів, наведена обставина є підставою для стягнення у солідарному порядку з позичальника та поручителів отриманих позичальником коштів та процентів за користування кредитом. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд за результатами касаційного перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 308/9288/16-ц). Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі\~доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~ встановленого \~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~ доказу \~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~сукупності. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD ) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~на\~відповідача.\~\~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень. У відповідності до \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягає сплаті судовий збір у рівних частках у розмірі по 800,00 гривні з кожного.\~\~\~\~ Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved