Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . За життя вона володіла квартирою, за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] , прийняв її син, заявник по справі [PERSON] , у відповідності за ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Під час звернення до нотаріуса, остання роз`яснила, [PERSON] , що із наданих ним документів (свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть) не вбачається факт родинних відносин між заявником та померлою, у зв`язку з відмінністю прізвища, а саме, згідно з наданими документами прізвище померлої зазначено як « [PERSON] », а заявника « [PERSON] ». З огляду на викладене заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, про встановлення даного факту не заперечує. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Матеріалами справи встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками заявника [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською). Крім цього, у паспорті громадянина СССР, виданого на ім`я [PERSON] , мається запис про дітей, зокрема, й про заявника [PERSON] (російською), 1971 року народження. Проте, у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть прізвище матері заявника « [PERSON] » (російською) записано як « [PERSON] ». Отже, факт наявності у заявника копії паспорта та свідоцтва про [PERSON] , в своїй сукупності з наведеними доказами слугують підтвердженням факту родинних відносин між померлою та заявником. Приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved