Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 17711,15 грн та судові витрати по справі в розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжніфй картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на сайті та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms?file=umovy-2018-12-04.pdf. Так, 20.12.2018 відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, та просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредитку складають договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 20.12.2018 відповідачка просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та просила встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 20\~000 гривень відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавшя та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 20000 гривень. Крім того, позичальник в анкеті-заяві просив вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги ( у тому числі електронний/ електронний цифровий підпис обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення електроного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно договору. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 20.12.2018 зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк», виникла заборгованість в розмірі 17\~711, 15 гривень, що є тілом кредиту. З огляду на зазначене, позивач просив його вимоги задовольнити. Ухвалою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.07.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача АТ «Універсал банк» разом з поданням позову, подав клопотання, у якому просив провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення. Ухвалу суду про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які були їй вручені, про що свідчить судова розписка про отримання судової кореспонденції 11.08.2023. Відзив на позовну заяву до суду відповідачка не подала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.12.2018 [PERSON] звернулась в АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим у цей же день 20.12.2018 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачці було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становив 20\~000 гривень. такі відомості підтверджуються довідкою Банку від 01.06.2023. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Крім того, [PERSON] в анкеті-заяві зазначила, що просить вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі його удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також відповідач визнала, що її УЕП буде використовуватись у мобільному додатку для засвідчення її дій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням простого електронного підпису або УЕП (пункт 6). Усе листування щодо цього рахунку до договору відповідно до його умов (пункт 11) відповідач просила здійснювати через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту «Картка monobank», а саме - п. 3 "Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача", відповідачу встановлено ліміт кредиту у гривні у розмірі від 0 до 100 000,00 грн. Пунктом 5 вказаного паспорту споживчого кредиту до договору передбачено порядок повернення кредиту, а саме - передбачено кількість та розмір платежів, періодичність внесення: щомісячно до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Пунктом 6 даного паспорту визначені пеня та штрафи, які застосовуються як наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту становить 6,4 % у місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); провентна ставка у разі прострочення виконання зобов`язання понад 90 днів:0, 00001 %. За змістом розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.12.2018, що укладений між сторонами, станом на 17.05.2023 у [PERSON] загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 17711,15 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн, заборгованості за пенею - 0,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн, а всього борг 17711,15 грн. Матеріалами справи встановлено, що отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] користувалась ними, однак допустила порушення у виконанні своїх зобов`язань. Згідно розрахунку вбачається часткове виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, оскільки нею використовувався кредитний ліміт та частково здійснювалося його повернення. Таким чином, вказані вище докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом, а саме - стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за договором від 20.12.2018. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею ЦК України, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та [PERSON] є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно змісту анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 20.12.2018, для відповідача згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту) з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг. Крім того, такий договір - Анкета-заява від 20.12.2018 містить особистий підпис відповідача. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 17711,15 грн, яка утворилась в зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань. Обставин, які б спростовували посилання представника позивача щодо наявності кредитного боргу суду не надано; з долученого розрахунку заборгованості судом встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає сума, заявлена у позові. Отже, відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, утворену заборгованість добровільно не погашає, а отже - є підстави для задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved