Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Головко Дмитро Вікторович звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Кредобанк", треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3827, яким проводиться стягнення на транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 року випуску, № шасі [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу запропоновано задовольнити вимоги АТ "Кредобанк" за період з 28.08.2020 року по 10.09.2021 року включно на загальну суму 731781,49 грн. Вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, оскільки сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною, станом на день вчинення виконавчого напису у позивача та відповідача існує неузгодженість сум оплати. Окрім цього, зазначає, що подані до нотаріуса боргові зобов`язання відрізняються від тих, які зазначені у виконавчому написі, зазначена більша сума заборгованості ніж у повідомлені, надісланому стягувачем боржнику. Окрім цього, вказує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений на непередбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому такий не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис нотаріуса від 23.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №3827, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача АТ "Кредобанк" надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивують тим, до позовної заяви позивачем додано оригінал розрахунку заборгованості ТОВ "МІГ", АТ "Кредобанк" не визнає даний розрахунок заборгованості повністю, та вважає, що він порахований виключно на замовлення позивача, тому містить односторонні показники та має сумнівний характер доказування. Вказує, що позичальник не дотримувався графіку платежів, порушив взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим кредитор звернувся з вимогою до позичальника і після отримання такої позичальник не виконав вимоги щодо погашення заборгованості у строки, встановлені досудовою вимогою, не відреагував жодним чином на неї, що свідчить про відсутність спірності заборгованості. Відтак, представник АТ "Креобанк" звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО Барбуляк Х.М. із заявою про звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису. Також зазначив, що виконавчий напис нотаріуса №3827 від 23.09.2021 року вчинений на договорі застави, який нотаріально посвідчений та забезпечує належне виконання зобов`язань за кредитним договором №19780/2018 від 28.09.2018 року, тобто, на думку представника відповідача, даним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення виключно на предмет застави - транспортний засіб, від реалізації якого планувалось здійснити погашення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що порушення з боку АТ "Кредобанк" та приватного нотаріуса відсутні, для вчинення виконавчого напису представником АТ "Кредобанк" було дотримано процедуру відповідно до чинного законодавства України. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі. Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 28 вересня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19780/2018, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 890099,20 грн. Відповідно до п.2.2 Кредитного договору кредит видається на наступні цілі - здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 року випуску, № кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ТОВ "ВТ МОТОРС", для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 59142.20 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №19780/2018, 01.10.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір застави, зареєстрований за №1299, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Алфімовою І. М. Відповідно до п.1.2 Договору застави - предметом застави є рухоме майно - автотранспорт MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2442, колір білий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , видане 20.09.2018 року ТСЦ 3541, вартість - 989000,00 грн. Пунктом 1.3 договору застави визначено заставна вартість предмета застави, яка визначається сторонами у сумі 791200,00 грн. 17.06.2020 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19780/2018 від 28.09.2018 року, відповідно до умов якого з метою зменшення кредитного навантаження на платоспроможність позичальника в умовах карантину, запровадженого в Україні відповідно до Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року, відповідно до п. 1.Додаткового договору, сторони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості за Кредитним договоромшляхом підписання нового графіку платежів (Додаток №1 до Додаткового договору) якого позичальник зобов`язується неухильно дотримуватись. 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис №3827, щодо задоволення вимог AT «КРЕДОБАНК», за період з 28 серпня 2020 року по 10 вересня 2021 року включно, в загальному розмірі 731781,49 грн. за рахунок коштів отриманих від реалізації рухомого майна [PERSON] , а саме транспортного засобу, автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2442, колір білий, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 15 листопада 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т. В. було відкрито виконавче провадження № 67529867. Окрім цього, в межах даного виконавчого провадження, 15 листопада 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все майно [PERSON] 07 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т. В. накладено арешт на автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2442, колір білий, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 10 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. було призначено суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме - ТОВ "СЕЙВ КОМПАНІ". 07.04.2022 року Директивою про примусове відчуження майна №52/233 проведено примусове відчуження автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2442, колір білий, державний реєстраційний номер [NUMBER] . За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Відповідно до пункту 1 згаданого Переліку за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач [PERSON] в своєму позові стверджує, що ним оспорюється розмір заборгованості, наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача належними та допустимими доказами не спростовує того, що мала місце безспірність заборгованості, оскільки таким не подано жодних доказів на підтвердження того, які саме документи подавались ним приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. для вчинення виконавчого напису та які дали б змогу суду встановити безспірність сум заборгованості боржника перед АТ "Кредобанк" та відповідність таких документів Переліку. Окрім цього, зі спірного виконавчого напису від 23.09.2021 року №3827 вбачається, що задоволення вимог Акціонерного товариства "Кредобанк" проводиться за період з 28.08.2020 року по 10.09.2021 року. Разом з тим, з досудової вимоги АТ "Кредобанк" щодо виконання договірних зобов`язань [PERSON] №27-9042625/21 від 10.08.2021 року вбачається, що розрахунок заборгованості за кредитним договором №19780/2018 від 28.09.2018 року надається станом на 10.08.2021 року, та включає в себе заборгованість по основному боргу в розмірі 704572,04 грн.; прострочені проценти в розмірі 4202,72 грн.; нараховані проценти в розмірі 18928,20 грн.; загальна заборгованість становить 727702,96 грн., однак в такій не зазначено періоду, за який виникла вказана заборгованість. Окрім цього, як вбачається зі спірного виконавчого напису, загальна сума, яка підлягає до стягнення на підставі виконавчого напису становить 731781,49 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 704572,04 грн., прострочених відсотків в розмірі 24209,45 грн. та плати нотаріусу за вчинення виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн. Тому, суд вбачає, що в даному випадку є розбіжності у сумах, які підлягали стягненню, зокрема у розмірі прострочених відсотків. Матеріали справи не містять доказів, що банком надавались докази приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису саме цієї суми, яка вказана у ньому. А тому суд визнає, що заборгованість є спірною. Згідно пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. За змістом норм ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.34,50 Закону України «Про нотаріат» кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нотаріальна дія, різновидом якої є вчинення виконавчого напису, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вказані обставини свідчать про те, що на час вчинення спірного виконавчого напису визначена в ньому сума заборгованості не мала безспірного характеру, а тому останній було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Стаття 14 Конвенції визначає, що користування правами і свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою, зокрема і за ознакою статусу особи. Європейський суд з прав людини вказує на те, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб без об`єктивного та розумного обґрунтування у відносно схожих ситуаціях (див. mutatis mutandis рішення від 11 червня 2002 року у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97, § 48). Близьке за змістом визначення дискримінації закріплене у пункті 2 частини першоїстатті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За встановлених судом обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника, тому позов підлягає задоволенню. У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що безспірність заборгованості боржника перед кредитором не знайшла свого підтвердження, а також те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. 23.09.2021 за реєстровим №3827 з порушенням приписів діючого законодавства, суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача та обґрунтованість позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 гривень за подання позовної заяви та 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved