Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Представник Позивача- адвокат Могілевець О.С. звернулася до суду з позовною заявою до Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с.1-4) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 32-33) просить стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь [PERSON] заборгованніст ьпо заробітній платі у розмірі 16 778 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 39 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 23 липня 2020 року до 19 квітня 2022 року працював в Приватній виробничо-комерційної фірмі «ВРЕМЯ». Наказом №10/к звільнений за згодою сторін. Всупереч ст. 116 КЗпП України відповідач в день звільнення не розрахувався по заробітній платі, розмір заборгованості якої за лютий 2022 року - 14 556, 19 грн.,заробітної плати, за квітень 2022 року - 16 778, 39 грн. компенсацій за невикористану відпустку. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18 серпня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач та його представник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі. Додатково, надіслали відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити з підстав викладених у відзові. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. [PERSON] з 23 липня 2020 року до 19 квітня 2022 перебував у трудових відносинах з Приватною виробничо-комерційною фірмою «ВРЕМЯ» на посаді машиніста тепловоза, звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10). За відомостями про застраховану особу ПФУ заробітна плата позивача за 2022 рік була нарахована, з яких: за лютий - 21808,93 грн., у квітні - 20842,72 грн. (а.с.17). Згідно довідки №08/06 від 12.06.2023 року про суми заборгованості, загальна суми заборгованості із заробітної плати складає 31334, 58 грн.(а.с.11). Відповідно до платіжної інструкції №638 від 21.07.2023 року [PERSON] було перераховано частину зарплати за лютий 2022 року без ПДВ в сумі 5800,00 грн. (а.с. 34). Відповідно до платіжної інструкції №681 від 04.08.2023 року [PERSON] було перераховано частину зарплати за лютий 2022 року без ПДВ в сумі 5800,00 грн. (а.с. 35). Відповідно до платіжної інструкції №750 від 07.09.2023 року [PERSON] було перераховано залишок зарплати за лютий 2022 року без ПДВ в сумі 2956,19 грн. (а.с. 36). Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Заборгованість по сплаті компенсації за невикористану відпустку за квітень 2022 року становить 16778,39 грн., що підтверджується відомостями про застраховану особу ПФУ, розрахунком заборгованості по заробітній платі (а.с. 11, 14-20), а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову за вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved