Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

У липні 2022 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена заява, за якою заявник [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявник зазначає, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 671, де в графі «мати» вказана [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 445, згідно до якого нею змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батько її дитини [PERSON] [PERSON] вказаний з її слів, в порядку ст. 135 СК України, що може бути підтверджено фамілією з постанови приватного нотаріуса Прожуган М.А. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої слідує що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 0035224528 від 23.02.2022 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , підставою запису відомостей про батька є заява матері № 169/04-27 віл 20.09.2006 року до Заводського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком її дитини був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного о міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 524. [INFO] померла мати [PERSON] , та відповідно бабуся її доньки [PERSON] . [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 568. Той факт, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дніпродзержинським міськ. РАГС, актовий запис № 490. За життя [PERSON] належало 1/2 частка будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 22.03.2010 року, виданим ОКП «ДБТІ». За звернення її доньки [PERSON] до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ІІрожуган Марії Анатоліївни, останньою видана вищезазначена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 лютого 2022 року, оскільки підтвердити що її донька [PERSON] є онукою [PERSON] не має можливості. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином, відповідно, постановою приватного нотаріуса встановлений. Таким чином, прийняти спадщину неповнолітнім [PERSON] не має можливості, оскільки не встановлений факт родинних відносин. Тобто, встановлення в судовому порядку факту, зазначеного заявником потрібно їй для отримання її донькою свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому представник заявника уточнив заяву та просив суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП код [NUMBER] . Ухвалою судді від 28 липня 2022 року справу було призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 28 липня 2022 року у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ІІрожуган Марії Анатоліївни, витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року з Індустріального районного суду витребувано матеріали кримінального провадження. В судове засідання представники заявника - адвокат Галенко О.Є. та [PERSON] не з`явилися, адвокат Галенко О.Є. надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені в заяві підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надали заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа територіальна громада міста в особі Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Також територіальна громада міста в особі Кам`янської міської ради заперечувала щодо змісту і вимог позовної заяви з наступних підстав. По-перше, в заяві про встановлення факту родинних відносин до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська [PERSON] , [INFO] просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] є її батьком посилаючись на статті 128, 130 Сімейного кодексу України. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою, та те, що у свідоцтві про народження не зазначена особа, відносної якої встановлюється батьківство в судовому порядку. На підставі зазначеного вище вбачається, що заявниця при звернені до суду обрала не той предмет заяви, а саме: встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення родинних відносин відбувається між родичами (бабою, дідом, прабабою, прадідом, онукою, повнорідними братами і сестрами) або у випадку невідповідностей документів дитини та батьків; а у випадку Заявниці, їй потрібно було звернутися до суду з заявою про встановлення батьківства. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦІ1К ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності,, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Заінтересована особа вважала, що доданих до заяви Заявником доказів не достатньо для підтвердження спорідненості Заявниці з [PERSON] , [INFO] . Адже, наявність копій таких копії документів, як: копія свідоцтва про народження, копія паспорта, копія свідоцтва про смерть [PERSON] , копії паспорта та ідентифікаційного номера, лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] , фотографії [PERSON] та [PERSON] в оточенні дитини, може вказувати на добрі стосунки між [PERSON] з [PERSON] , та те, що між нею та померлим [PERSON] могли бути стосунки, як між чоловіком та жінкою, але аж ніяк про те, що він є батьком [PERSON] . Щодо наданих фотокопій скриків листування [PERSON] та [PERSON] можна сказати єдине - вона мало нагодує спілкування батька та доньки: пропущені виклики, поодинокі повідомлення з відсутнім змістом. В подальшому представник заінтересованої особи погодився з тим, що за наявності додаткових доказів вони не заперечують проти задоволення заяви. Заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (М. Дніпро) в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Судом встановлено, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 671, де в графі «мати» вказана [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 445, згідно до якого нею змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батько її дитини [PERSON] [PERSON] вказаний з її слів, в порядку ст. 135 СК України, що може бути підтверджено фамілією з постанови приватного нотаріуса Прожуган М.А. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої слідує що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 0035224528 від 23.02.2022 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , підставою запису відомостей про батька є заява матері № 169/04-27 віл 20.09.2006 року до Заводського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком її дитини був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного о міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 524. [INFO] померла мати [PERSON] , та відповідно бабуся її доньки [PERSON] . [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цівільнгоїстану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 568. Той факт, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дніпродзержинським міськ. РАГС, актовий запис № 490. За життя [PERSON] належало 1/2 частка будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 22.03.2010 року, виданим ОКП «ДБТІ». За звернення її доньки [PERSON] до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ІІрожуган Марії Анатоліївни, останньою видана вищезазначена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 лютого 2022 року, оскільки підтвердити що її донька [PERSON] є онукою [PERSON] не має можливості. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та сином, відповідно, постановою приватного нотаріуса встановлений. Таким чином, прийняти спадщину неповнолітнім [PERSON] не має можливості, оскільки не встановлений факт родинних відносин. Тобто, встановлення в судовому порядку факту, зазначеного заявником потрібно їй для отримання її донькою свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд вважає, що факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП код [NUMBER] , знайшов своє підтвердження наданими до матеріалів справи доказами. Так, зазначений вище факт підтверджено наданими доказами, а саме як заявник, так і її законний представник підтримували родинні стосунки із [PERSON] , що є також і доказом спорідненості із батьком дитини, є і наявність у [PERSON] лікарського свідоцтва про смерть бабусі доньки, а також оригіналів вищевказаних у заяві документів. Факт родинних відносин із батьком підтверджений і фотографіями що додані до заяви, на яких [PERSON] спілкується з заявницею як донькою, а також скріншотами переписки [PERSON] із батьком у мережі Інтернет. Окрім того суду надані акти КП «Добробут» - від 12.09.2022 року про проживання без реєстрації за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] разом з [PERSON] в період 12.09.2006 року по 25.11.2006 року; від 12.09.2022 року про проживання без реєстрації за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] разом з [PERSON] в період з 25.11.2006 року по 11.12.2008 року; актами від 09.09.2022 року про те, що [PERSON] , [PERSON] разом з [PERSON] кожна деякий час мешкали за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку про доведеність заявником факту родинних відносин з померлим [PERSON] , а тому вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Надаючи оцінку доказам, суд, на підставі внутрішнього переконання, вважає їх достовірними, оскільки їх свідчення узгоджуються між собою та за взаємним зв`язком із вищевказаними письмовими доказами. Допитані у судовому засіданні свідок [PERSON] та свідок [PERSON] суду показали, що [PERSON] дійсно мешкала разом з [PERSON] , остання до дня своєї смерті відносилася до неї як своєї онуки, дійсно заявник [PERSON] є онукою померлої [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Outcome: approved