Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

02.08.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник ТОВ «Фінансова Компанія «АВАЛІСТ» Косяк Н.В. з позовом до [PERSON] , в якому позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «АВАЛІСТ» заборгованості за кредитним договором № 2027254353 від 14.11.2019 у розмірі 22 609,60 грн., судових витрат у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 14.11.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2027254353, за умовами якого Позичальник [PERSON] отримала кредит в розмірі 17 730,00 грн., строком до 14.11.2022. 17.12.2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» укладено договір факторингу №17/12/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» набуло право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 2027254353 в сумі 22 609,60 грн. 17.12.2021 ПАТ «ОТП БАНК» направив СМС повідомлення Відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «АВАЛІСТ». Станом на дату подання позову будь яких платежів від [PERSON] чи АТ «ОТП Банк» (як первісного кредитора) не було. Таким чином, представник позивача, посилаючись на умови договору факторингу та кредитного договору, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22 609,60 грн., з яких: 14 112,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 8 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, а також сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Ухвалою від 04.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія зазначеної ухвали та позовна заява з додатками була надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 14.11.2019 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2027254353, за умовами якого Позичальник [PERSON] отримала кредит в розмірі 17 730,00 грн., строком до 14.11.2022. 17.12.2021 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21, внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників. З Реєстру боржників № 1 до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2027254353 від 14.11.2019 в розмірі 22 609,60 грн., з яких: - 14 112,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; - 8 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору кредиту № 2027254353 від 14.11.2019, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22 609,60 грн., з яких: - 14 112,10 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; - 8 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту. Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 року, акт надання послуг № 2027254353 від 23.06.2023 року та платіжну інструкцію № 159 від 30.06.2023 року, згідно якої позивачем сплачено 5000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 гривень витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved