Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24.01.2008 між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 770/38-23-08. На забезпечення умов виконання кредитного договору №\~770/38-23-08 від 24.01.2008 з [PERSON] було укладено Договір поруки, за умовами якого [PERSON] поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами та у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором, [PERSON] разом з [PERSON] солідарно відповідає перед банком у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК». 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Відповідно до виконавчого листа № 755/17541/2013-4 виданого 09.09.2013, Дніпровським районним судом м. Києва, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 187 628,13 грн, третейський збір в розмірі 2187,05 грн та 229,40 грн судового збору. Внаслідок не виконання відповідачем [PERSON] свого зобов`язання у нього виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23.02.2022 становить 99 243, 57 грн та складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 20302,58 грн та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 78941,00 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. 15.08.2023 судом зареєстровано відзив на позов та заяву про застосування строків позовної давності, подані представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Братівник І.В., в якому останній вказує, що 23.05.2018 відповідачами в повному обсязі виконано зобов`язання за кредитним договором № 770/38-23-08 від 24.01.2008, а відтак прострочення виконання зобов`язання припинилось саме з цього дня, відповідно нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат з травня 2018 року по лютий 2022 здійснено без наявності на те правових підстав, оскільки заборгованість була відсутня. Крім того, вказує, позивачем пропущено строк позовної давності подачі даного позову, оскільки заборгованість банком розрахована з 12.03.2017, а позов ним було подано лише 04.05.2023. З огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує щодо заочного вирішення справи. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Братівник І.В., в судовому засіданні заперечив з приводу позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». 24.01.2008 між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000 грн, зі сплатою 13,75 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 15.01.2023. Відповідно до п. 1.3 Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів можливих санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає день в укладення цього Договору з [PERSON] , іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передає Кредитору в іпотеку п?ятикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 300 000 грн. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Держаному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. Відповідно до договору поруки № 770/43-12-08 від 24.01.2008 укладеного між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , остання зобов`язалась перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008. 27.06.2008 між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008, у якій сторони погодили, що з 27.06.2008 процента ставка за користування кредитом становить 17,25 % річних. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.03.2013 у справі №99/13 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 187628 грн 13 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 53877 грн 75 коп. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 2187 грн 05 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 628 грн 01 коп. З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом встановлено неналежне виконання відповідачами зобов`язань за договором кредиту № 770/38-23-08 від 24.01.2008, яке призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.01.2013 складає 241\~505 грн 88 коп. Як вбачається із розрахунку 3% ст. 625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором № 770/38-23-08 від 24.01.2008 згідно рішення суду становить 187628,13 грн. Розрахована сума за ставкою 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 20 302,58 грн. Також, відповідно до розрахунку інфляційних витрат ст. 625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором № 770/38-23-08 від 24.01.2008, згідно рішення суду становить 187628,13 грн. Розрахована сума інфляційних витрат за період з березня 2017 по лютий 2022 становить 78\~941,00 грн. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ч.1 ст.\~18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За статтею 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008. 06.03.2013 Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково та стягнув із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у загальній сумі 241\~505 грн 88 коп. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2013 Дніпровським районним судом м.\~Києва на підставі вказаного рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.03.2013, було видано виконавчі листи №755/17541/2013-ц. 24.05.2018 ПАТ «Укрсоцбанк» подав до Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заяву у якій повідомив, що станом на 23.05.2018 заборгованість за виконавчим листом №\~755/17541/2013-ц розміром 190\~044,58 грн боржниками [PERSON] та [PERSON] сплачено у повному обсязі. Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. від 28.01.2019 у ВП №\~40596116, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №\~755/17541/2013-ц виданого 09.09.2013 Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «Украсоцбанк» 190\~044,58 грн закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повідомленням ПАТ «Украсоцбанк» від 24.05.2018 про сплату боргу у повному розмірі. Також, постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Войтовича С.В. від 28.01.2019 у ВП №\~47908112, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №\~755/17541/2013-ц виданого 09.09.2013 Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованості в розмірі 187\~628,13 грн, третейського збору в розмірі 2187,05 грн та 229,40 грн судового збору закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повідомленням ПАТ «Украсоцбанк» про сплату боргу у повному розмірі. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, в силу ст. 599 ЦК України зобов`язання відповідачів [PERSON] та [PERSON] по договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008 є припиненим з 23.05.2018, тобто з моменту погашення ними заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за на підставі ч.\~2 ст. 625 ЦК України за період з 23.05.2018 по 23.02.2022. Щодо іншої частини позовних вимог, зокрема стягнення заборгованості на підставі ч.\~2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 22.05.2018 то суд зазначає наступне. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16, до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23.06.2020 по справі №\~536/1841/15-ц року (провадження №14-424цс19) виклала правову позиції, відповідно до якої платежі, передбачені статтею 625 ЦК України, кредитор може нараховувати до моменту повного виконання зобов`язання зі сплати кредиту. Вказані платежі розраховуються на помісячній основі, а тому, якщо питання стоїть у строках позовної давності, то вони застосовуються поза межами трьох років, які передували зверненню кредитора до суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 23.02.2023 у cправі № 911/3025/21 виклав правову позицію, згідно якої зазначив, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Таким чином, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе протягом усього строку існування заборгованості, проте у межах трьох років, що передують зверненню до суду. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що з даним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області АТ «Сенс Банк» звернувся 24.04.2023, шляхом направлена її поштовим зв`язком УКРПОШТА та те, що відповідачі подали заяву про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 22.05.2018 слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed