Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

11.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 47600,00 грн. у повному обсязі, судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 10000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем [PERSON] у письмовій формі було укладено та підписано договір №528/5/21 від 01.07.2021 про надання освітніх послуг загальноосвітнім навчальним закладом. Відповідно до вказаного договору, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітню послугу з навчання [PERSON] . Проте, в порушення умов договору відповідач не в повному обсязі здійснював оплату освітніх послуг, що надавались позивачем, протягом строку дії договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Сума заборгованості, відповідно до акту звірки складає 47600,00 грн. Позивач належним чином надавав послугу відповідно до умов договору, претензій від Відповідача щодо якості та об`єму наданих послуг не надходило. Відповідач систематично порушував умови Договору та допустив прострочення боржника відповідно до акту звірки. При цьому Відповідач належним чином в порядку та на умовах, передбачених договором, актами цивільного законодавства, нормативними документами органів управління освітою та іншими нормативно-правовими актами продовжував отримувати послугу, яка, відповідно до ст. 901 ЦКУ, споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності у зв`язку з навчанням дитини у школі. Всупереч порядку що, передбачений договором щодо строків оплати по договору, Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. Згідно з правилами, встановленими ст. 905 ЦКУ, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків Відповідач недоплатив за послуги, за 2022-2023 роки навчання та допустив прострочення на загальну суму 47600,00 грн. станом на момент подачі позову, що свідчить про прострочення Відповідачем виконання зобов`язання за Договором доказом чого є акт звірки. Окрім цього, представник позивача зазначив попереднього розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, які у свою чергу складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривні, 00 копійки та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22). Представник позивача у судове засідання не з`явився, 10.10.2023 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просив розглядати справа за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 33). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 25, 27-28, 32), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно договору №528/5/21 про надання освітніх послуг загальноосвітнім навчальним закладом від 01.07.2021, 01.07.2021 між загальноосвітнім навчальним закладом Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області в особі директора Будко Оксани Володимирівни та [PERSON] було укладено договір №528/5/21 про надання освітніх послуг загальноосвітнім навчальним закладом (а.с. 10-11). Відповідно до п.1.1. вказаного договору, Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника надати освітню послугу з навчання [PERSON] . Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором та додатковими угодами (п.п.3.2. Договору). Згідно п.п.4.1.-4.3., 5.1, Договору розмір плати за надання освітньої послуги та строки її внесення встановлюється цим Договором та додатковими угодами. Розмір плати на момент укладення договору складає 4 675,00 грн. на місяць. Оплата освітньої послуги проводиться авансовим платежем щоквартально, чотири рази на рiк, до 10 числа першого місяця кварталу шляхом перерахування відповідної суми Замовником на поточний рахунок Виконавця. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно додаткової угоди №76 до договору №528/5/21 від 01.07.2021, у відповідносто до п. 4.2 Договору сторони дійшли згоди про наступне: п. 1 Додаткової угоди, розмір плати встановлюється на строк надання освітньої послуги з 01.01.2022; п. 2 Додаткової угоди, вартість освітньої послуги за цей період становити 5400,00 грн. на місяць; п. 7 Додаткової угоди, ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору №528/5/21 від 01.07.2021 (а.с. 9). Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надання освітніх послуг, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг. Як вбачається з акту звірки за договором №528/5/21 від 01.07.2021 нараховано за 2022 рік - 46980 000 грн., сплачено за 2022 рік 25 380 грн.; нараховано за 2023 рік 27 000 грн., сплачено за 2022 рік 1 000 грн. Всього нараховано 73 980 грн., всього сплачено 26 380 грн. Заборгованість складає 47 600 грн. (а.с. 12). Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обгрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором про надання освітніх послуг підлягають задоволенню повністю. Крім того, суд зазначає наступне судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 1, 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 29.09.2022 позивач уклав договір №119/1 про надання правової допомоги з адвокатським бюро «Олександра Кулаковського», відповідно до якого розмір гонорару за надання правової допомоги, встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін. Строк оплати гонорару, розмір та форма погоджується сторонами у додатковій угоді (а.с.16-18). Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 08.06.2023 до договору про надання правової допомоги №119/1 від 29.09.2022, бюро надано професійну правову (правничу) допомогу, представництво інтересів Клієнтів у спорі щодо стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг загальноосвітнім навчальним закладом, складання та подання позовної заяви, представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції незалежно від обсягу (тверда грошова сума), вартість 10 000 грн. (а.с. 19). Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Також, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 2 684 грн., що підтверджується платіжним дорученням №79 від 07.07.2023 року (а.с. 13). На підставі викладеного,

Outcome: approved