Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та просив стягувати у подальшому з нього аліменти у розмірі 1/9 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення [PERSON] [INFO] повноліття. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач вдруге одружився [INFO] і [INFO] у нього народився другий син - [PERSON] . Його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Позивач є єдиним годувальником їх родини. Крім того, його батько - пенсіонер і потребує від нього матеріального допомоги. Відповідач скористалась своїм правом на відзив (а.с.25-29). Заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказала, що відповідач до 2023 року допускав виникнення заборгованості по аліментах. Наголошувала, що не припустимо обмежувати дитину від одного шлюбу за рахунок дитини від іншого шлюбу. Позивач наразі має стабільний доход, тобто спроможний надавати матеріальну допомогу обом синам. Сама відповідач не має можливості працевлаштуватись через те, що її син перебуває на навчанні на інклюзивній формі і вона має супроводжувати його на навчання. Дитина має складні діагнози і потребує регулярних оглядів і постійного лікування. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, додала, що крім раніше зазначених утриманців, на утриманні у позивача також перебуває дочка його дружини, оскільки біологічний батько помер [INFO] . До того ж неможливість існування попереднього розміру аліментів також доводиться значним погіршенням стану здоров'я позивача внаслідок його участі у бойових діях, про що надала виписку із медичної картки. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Просила залишити попередній розмір аліментів. Підтримала свої заперечення, які викладені у відзиві. Пояснила, що втрата нею основного доходу та звільнення з місця роботи пов`язано із особливостями психоемоційних потреб дитини, зокрема, вона має супроводжувати дитину у школу на інклюзивну форму навчання, у випадку повітряної тривоги одразу забрати дитину, оскільки дитина має страх перебування у замкненому просторі під землею, очікувати відбою тривоги у безпечному місці, а після школи повинна взаємодіяти з дитиною вдома. Медичний діагноз F88. F 80.1 (ЗНМ-1-11 рівня), деформація грудної клітини 1-11 ступеню та плоско-вальгусна деформація стоп, встановлені дитині, потребують регулярних медичних оглядів та обов'язкового лікування. Дитину своєї дружини позивач не усиновив, а його батько отримує державну пенсію, тому не доводиться, що він потребує допомоги від сина. У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши представника позивача і відповідача, з`ясувавши їх вимоги і заперечення, вивчивши докази подані на підтвердження вимог і заперечень, визначившись з нормою права, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розв`язуючи вимоги позивача, діючи в їх межах та з урахуванням норми ст. 192 СК України, суд наголошує, що сам факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, у розглянутій справі доведеним є те, що матеріальне становище платника аліментів змінилося внаслідок розширення кола його утриманців (непрацююча дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, новонароджений син [PERSON] , [INFO] та спільний син сторін [PERSON] , [INFO] ), а також через погіршення стану здоров`я платника аліментів внаслідок його участі у бойових діях та набутих захворювань. Доведено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 15.09.2016 задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача з 25.08.2016 до повноліття дитини. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що [PERSON] (платник аліментів) уклав із [PERSON] шлюб, зареєстрований 10 вересня 2021 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 971, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого (серії [NUMBER] а.с. 14) батьком зазначений [PERSON] . Іванова, яка після розірвання 26.09.2016 шлюбу із [PERSON] повернула дошлюбне прізвище [PERSON] , уклала шлюб із [PERSON] , зареєстрований 09 червня 2022 року Городнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 59. Після реєстрації шлюбу повне ім'я одержувача аліментів [PERSON] . Таким чином, у обох (платника аліментів та одержувача аліментів) змінився сімейний стан. Однак, платник аліментів став утримувати непрацюючу дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. А одержувач аліментів після звільнення у липні 2022 року з роботи (а.с. 37-41) перебуває на утриманні [PERSON] (її чоловіка). Суд відхиляє аргументи позивача про те, що на його утриманні також перебувають: [PERSON] , [INFO] (дочка його дружини), [PERSON] , [INFO] (батько-пенсіонер). Дійсно, офіційним документом, яким є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.48) підтверджено, що біологічний батько [PERSON] [PERSON] помер у віці 39 років [INFO] , про що 19 грудня 2019 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено актовий запис № 344. Разом з тим, дітям померлого годувальника, який на день смерті не мав страхового стажу, необхідного для призначення пенсії для особи, призначається державна допомога одному з батьків, або законному представнику дитини та виплачується до досягнення нею 18-річного віку. Правового зв'язку з такою дитиною пред'явленням рішенням про усиновлення позивач не довів, оспорюваного відповідачем факту утримання дочки своєї дружини не підтвердив. Дійсно, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.99) доводиться, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] у своїх показаннях суду розповів, що з сином через його військову службу спілкуються не часто, але він знаходить можливість через дружину та друзів фінансово підтримувати батька. Одночасно свідок повідомив, що він ( [PERSON] ), крім сина-позивача має повнолітню дочку, якій сам [PERSON] із своєї пенсії надає фінансову підтримку, оскільки має таку можливість. Сам факт досягнення пенсійного віку батьком не доводить його потреби у матеріальній допомозі від сина. Таким чином, не доводиться поза розумним сумнівом перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . Значення для справи має стан здоров`я платника аліментів, одержувача аліментів та дитини, на утримання якої такі аліменти сплачуються. На підтвердження погіршення стану свого здоров`я внаслідок участі у бойових діях позивач надав виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 10/706 (а.с. 100-101). Наведеним документом підтверджено, що внаслідок участі у бойових діях перед зверненням позивача до суду у нього діагностоване основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення, а саме: гіпертонічна хвороба 1 ст., неускладнений гіпертонічний криз дисциркуляторна енцефалопатія. Призначено лікування і препарати, які потребують витрат. Одержувачем аліментів не підтверджено зміну стану свого здоров'я. На підтвердження стану здоров`я дитини одержувачем аліментів надано консультативні висновки дитячих лікарів та підтверджено діагнози: F88.F80.1 (ЗНМ 1-11 рівня) та деформація грудної клітки, плоско-вальтурна деформація стоп. До того на підтвердження сум витрат на дитину одержувачем аліментів подано товарні чеки, що підтверджують тільки витрати на одяг для дитини за вересень 2023 року (а.с. 102). Судом враховується, що правова природа аліментів покликана покривати поточні витрати на лікування дитини та забезпечення потреб у одязі і взутті. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.08.2020 року у справі N 336/1488/19, провадження N 61-19103св19, зазначив, що особливі обставини пов'язані із станом дитини, яка має особливі потреби внаслідок психоемоційних потреб, можуть бути зумовлені негативними факторами. Тому судова практика відносить до додаткових витрат, які регламентовані ст. 185 СК України систематичні витрати понесені на оздоровлення (санаторно-курортне), а також ті, які понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини і фізичними травмами . У цій же справі суд вирішує справу не інакше як за зверненням особи, викладеному у позовній заяві та в контексті ст. 192 СК України. З урахуванням вище наведеного у сукупності, оцінивши заявлені сторонами докази із точки зору їх достовірності, повноти, несуперечності, достатності, суд дійшов висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів в частині зміни сімейного стану (в бік розширення) і матеріального стану (в бік звуження видатків для кожного утриманця та самого платника на власне лікування) знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Тому розмір аліментів для платника за його позовом слід зменшити до 1/6 , а не до 1/9 частини доходу. Саме розмір у частці 1/6 доходу буде співмірним та забезпечить справедливий баланс між інтересами платника, одержувача аліментів та дитини, на утримання якої вони стягуються.

Outcome: partial