Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

До суду 20.12.2021 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивачка\~зазначила,\~що вона\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем\~з 10.06.2015\~року,\~який був\~зареєстрований Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Малиновському районі\~реєстраційної служби\~Одеського міського\~управління юстиції,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№1034,\~та повторно\~05.08.2015\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Малиновському районі\~реєстраційної служби\~Одеського міського\~управління юстиції\~видано свідоцтво\~про шлюб\~серії [NUMBER] .\~Від спільного\~шлюбу дітей\~не мають.\~Під час\~сімейного життя\~з`ясувалося,\~що вони\~з відповідачем\~мають різні\~погляди на\~життя,\~несумісність характерів,\~втратили почуття\~любові та\~поваги один\~до одного,\~сім`я розпалася\~та існує\~формально.\~Подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~неможливе.\~Сторони з\~березня 2018\~року проживають\~окремо,\~сумісного господарства\~не ведуть.\~У зв`язку\~з тим,\~що сім`я\~розпалася,\~ [PERSON] \~змушена була\~звернутися до\~суду з\~відповідним позовом. Матеріали справи\~суддя отримала\~21.12.2021\~року. Ухвалою суду від 23.12.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 31.01.2022 року. У судовому засіданні 31.01.2022 року була присутня [PERSON] та представник позивачки адвокат Скорохватов О.М., які пояснили, що відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Італії, проживає в Австралії, та зазначили, що є переклад документів в одному екземплярі для направлення відповідачу судом окремого доручення. Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 21.02.2022 року з метою надання часу позивачці для надання другого екземпляру перекладу документів. У судове засідання призначене на 21.02.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Ухвалою суду\~від 24.02.2022\~рокунаправлено судове доручення до компетентного органу Італійської Республіки з проханням вручити документи та провести певні процесуальні дії. Призначено судове засідання на 19.04.2022 року. У разі неотримання необхідних документів про виконання чи невиконання судового доручення, визначено резервні дати судового засідання на 17.05.2022 року та 07.06.2022 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 19.04.2022 року, відкладено на 17.05.2022 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 17.05.2022 року, відкладено на 07.06.2022 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 07.06.2022 року, відкладено на 23.11.2022 року. Ухвалою суду від 04.11.2022 року направлено судове доручення до компетентного органу Італійської Республіки з проханням вручити документи та провести певні процесуальні дії. Призначено судове засідання на 18.04.2023 року. У разі неотримання необхідних документів про виконання чи невиконання судового доручення, визначено резервні дати судового засідання на 18.05.2022 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 18.04.2023 року, відкладено на 18.05.2023 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 18.05.2023 року, відкладено на 21.07.2023 року. У зв`язку не виконання судового доручення, розгляд справи призначений на 21.07.2023 року, відкладено на 14.09.2023 року. 12.09.2023 року на адресу суду з PROCURA DELLA REPUBLICA REGGIO CALABRA на виконання ухвали суду від 04.11.2022 року надійшла відповідь щодо неможливості виконання судового доручення. У судовому засіданні 14.09.2023 року була присутня [PERSON] , розгляд справи відкладено на 20.09.2023 року з метою ознайомлення суду та перекладу відповідей. У судове засідання призначене на 14.09.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 20.09.2023 року. У судове засідання призначене на 20.09.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 06.10.2023 року. У судове\~засідання призначене\~на 06.10.2023\~року сторони\~не з`явилися,\~ [PERSON] \~через канцелярію\~суду надала\~заяву,\~в якій\~просила позов\~задовольнити,\~шлюб розірвати,після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » справу розглядати за її відсутністю. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 10.10.2023 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.06.2015 року [PERSON] , громадянин Італійської Республіки, та [PERSON] , громадянка України, зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1034, та повторно 05.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З підстав, зазначених в ухвалах суду від 24.02.2022 року та 04.11.2022 року, суд звертався з судовим дорученням до компетентного органу Італійської Республіки з проханням вручити відповідачу [PERSON] , громадянину Республіки Італії, місце реєстрації: [ADDRESS] , копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі, повідомлення про виклик до суду; та відібрати у відповідача [PERSON] пояснення за наступними запитаннями: Чи визнає відповідач позовні вимоги? Якщо не визнає, зазначити причини з наданням доказів, які спростовують позовні вимоги; Що відповідач може пояснити по суті позовних вимог? Чи згоден відповідач, щоб справа розглядалася за його відсутності? 12.09.2023 року на адресу суду з PROCURA DELLA REPUBLICA REGGIO CALABRA надійшла відповідь щодо неможливості виконання судового доручення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно зі ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 1 Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Гл. 11 СК. Сторони з березня 2018 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved