Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У серпні 2023 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2020 року народження. Сумісне життя не склалось, проживають окремо. За рішенням суду їх шлюб було розірвано. Неповнолітні діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Єдиний її дохід допомога на утриманні дітей є щомісячна допомога при народженні 860 грн. Діти відвідують приватний садок/школу (змоги влаштувати у державні установи вона не має через наявність електронної черги, вона не має офіційного заробітку), додаткові гуртки, періодично хворіють, тощо. Для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач працює в ТОВ «Делонгі Україна», має свій інтернет-магазин, продав частину їх спільного майна (при цьому свою частину коштів вона не отримала), тому сплачувати аліменти у заявленому розмірі має можливість. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2020 року народження, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати подання позову до суду; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху на надано строк для усунення недоліків. 05 вересня 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 28 вересня 2023 року. 25 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись у повній мірі з доводами позову, відповідач [PERSON] вказав, що після розлучення він надавав матеріальне забезпечення своїм дітям шляхом перерахування грошових коштів. Так, з листопада 2022 року він перерахував 135\~000грн. Крім того, придбав для дітей планшет, ноутбук, дитячий електричний автомобіль. Тому твердження позивача, що він не утримує своїх дітей є голослівними. На даний час між ними також є спір щодо участі батька у вихованні та спілкування з дітьми, позивачка заборонила побачення та спілкування з дітьми. Вважає за доцільне та враховуючи вимоги ст. 183 СК України на двох дітей стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу. Просив позовні вимоги задоволити частково, а саме стягувати з нього аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно. У судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Незнамова Т.О. не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів саме в розмірі частини. У судове засідання [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При розгляді справи судом встановлено, що 06 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1436. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року шлюб між сторонами розірвано (справа 369/13582/23). Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають неповнолітні діти: [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2020 року народження. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 24 серпня 2023 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Доводи позивача про стягнення аліментів саме в розмірі частині суд оцінює критично. Так, заявляючи вимоги про стягнення аліментів, позивач зобов`язаний відповідно до вимог ЦПК України подати докази та обґрунтування таким вимогам. Зокрема, позивач вказав, що діти відвідують приватну школу та садок, але доказів цим обставинам суду не надала. Враховуючи вартість навчання у приватних закладах, таке навчання має також погоджуватись і батьком дітей. Відсутні докази і вартості гуртків, які відвідують діти. Позивачка не повідомила суду причини неможливості подати такі докази. Обмежилась позивач лише посиланням у позові на достатні доходи відповідача щодо наявності у нього можливостей відпочивати за кордоном («прослідковується із його соціальних мереж»). Але навіть не вказала з яких саме, не зазначила посилання для можливості перегляду в судовому засіданні. У позові [PERSON] вказувала щодо відсутності у неї офіційного підтвердження доходу відповідача, але клопотань про витребування інформації нею не заявлено. Вцілому позовна заява не містить обґрунтування витрат позивача на дітей. По суті позивач вказала, що [PERSON] не надає коштів на утримання дітей, а необхідно частину його доходу. У судове засідання не з`явилась та направила клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на те, що діти проживають з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, подані заперечення відповідача щодо заявленого розміру аліментів, подані докази щодо перерахування коштів на утримання дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved