Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 03 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») згідно якої 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та [PERSON] укладено кредитний договір №20770-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу і до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором. У зв`язку із цим ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 15435,00 грн., з них: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10435,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. Згідно позовної заяви та заяви представника позивача просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. 3. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). Законодавець у п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначив, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2). У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 5. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів. Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. 6. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 18 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (товариство) та [PERSON] (клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту №20770-02/2022 у відповідності до якого товариство надає клієнту фінансовий кредиту розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1). Мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19 березня 2022 року. Дата надання кредиту - 18 лютого 2022 року (п. 1.2). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п. 1.3). Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення (п. 1.12). Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 1.13). На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система товариства здійснює реєстрацію заявника на сайті товариства і формує особистий кабінет клієнта (п. 1.14). Рішення про надання кредиту приймається товариством на підставі автоматизованої оброки даних заявника (п. 1.15). Для підписання договору на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора (п. 1.17). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1) Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1). У додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №20770-02/2022 від 18 лютого 2022 року визначено графік платежів відповідно до якого 18 лютого 2022 року видано кредит в сумі 5000,00 грн., 19 березня 2022 року (через 30 днів) до суми кредиту додано проценти за користування в сумі 2250 грн., реальна річна процента ставка - 10640,17%, загальна вартість кредиту - 7250,00 грн. 8. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (клієнт) укладено договір факторингу №08122022 згідно якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1). Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) набуло право грошової вимоги до боржника ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (клієнт) - [PERSON] за кредитним договором №20770-02/2022, сума заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 10435,00 грн., сума заборгованості за пенею - 0,00 грн., сума заборгованості разом -15435,00 грн. 9. Із наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунку заборгованості за кредитним договором №20770-02/2022 від 18 лютого 2022 року за період з 08 грудня 2022 року по 31 травня 2023 року вбачається, що станом на 31 травня 2023 року заборгованість [PERSON] не погашена і становить 15435,00 грн., з них: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10435,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. При цьому, з моменту набуття позивачем права вимоги за цим договором та станом на час проведення розрахунку заборгованість відповідача обліковувалась у розмірі 15435,00 грн., нарахування за відсотками чи штрафними санкціями позивачем не проводились, а [PERSON] будь-які кошти не сплачував. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 10. 18 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту на підставі якого відповідач отримав на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., які зобов`язався повернути і сплатити проценти за користування кредитом. 08 грудня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу та позивач отримав право грошової вимоги до відповідача. У порушення умов договору та наведених положень ЦК України відповідач зобов`язання за договором не виконав ні первісному, ні новому кредитору. [PERSON] не надав суду доказів, що кредитні кошти не отримував, ними не користувався, або що у нього немає заборгованості за вказаним договором. За цих обставин суд вважає, що основна сума боргу за вказаним кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 11. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, який укладений із відповідачем, вказано суму заборгованості за основною сумою боргу і суму заборгованості за відсотками, але порядок нарахування заборгованості не вказаний. Зі змісту укладеного первісним кредитором із [PERSON] договору випливає, що строк його дії - 30 днів. Отже, договір між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] діяв у період з 18 лютого 2022 року по 19 березня 2022 року. У зв`язку із цим суд вважає, що відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом (позикою) у визначеному договором розмірі після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач не звертався. Таким чином, виходячи із суми кредиту у розмірі 5000,00 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 1,5% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю з 18 лютого 2022 року по 19 березня 2022 року, тобто 30 днів, сума процентів, нарахованих за один день становитиме 75,00 грн. (5000,00 * 1,5%), а загальна сума нарахованих відсотків за період користування кредитом в межах строку дії договору з 18 лютого 2022 року по 19 березня 2022 року становить 2250,00 грн. (75,00 * 30). Вказана сума й підлягає стягненню з відповідача. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 12. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково з вказаних в мотивувальній частині рішення суду підстав. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 13. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 14. Ціна позову становить 15435,00 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 7250,00 грн. (5000,00+2250,00), тобто на 46,97% (7250,00 * 100 / 15435,00). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 1260,67 грн. (2684,00 * 46,97% / 100%).

Outcome: partial