Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період навчання сина, але не довше, ніж до досягнення 23-х років. В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони є батьками двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.05.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення сином повноліття, відповідач припинив надавати кошти на його утримання. Наразі син [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту інформаційних технологій з фінансуванням за рахунок фізичних осіб. [PERSON] навчається та проживає у м. Києві, тому його утримання та навчання потребує додаткових витрат, зокрема на оплату навчання, придбання засобів для навчання, тощо. Вартість навчання сина за весь період становить 125\~800,00 грн, за навчальний рік 31\~450,00 грн. Оплату навчання позивач здійснює самостійно. Відповідач жодної участі у покритті витрат на навчання не приймає. У позові зазначено, що відповідач є працездатним, проходить службу у в/ч [NUMBER] , тому спроможний надавати допомогу на утримання сина. Мінімальна сума витрат на утримання сина становить приблизно 15\~000,00 грн на місяць, що включає оплату навчання, витрати на проїзд до м. Києва, придбання канцтоварів, харчування, придбання одягу, засобів гігієни, ліків, тощо. Оскільки син навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати та отримувати самостійний дохід. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без участі позивача, у якій позивач вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно\~зі ст.280 ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.211, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, про що винесено відповідну протокольну ухвалу суду. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Богунського\~районного суду\~м.\~Житомира від\~05.05.2015\~у справі\~№295/4629/15-цстягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення\~ дітьми повноліття (а.с. 8-10). [PERSON] змінила прізвища на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2018 (а.с. 11). Згідно з копією довідки Державного університету телекомунікацій №1080 від 09.05.2023, [PERSON] навчається на першому курсі ОС «Бакалавр» Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» денної форми навчання з фінансуванням за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 12). 19.09.2022 між Державним університетом телекомунікацій та [PERSON] укладено договір №22/1-ПД-91 про надання платної освітньої послуги для здобувача вищої освіти [PERSON] , відповідно до умов якого загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 125\~800,00 грн, за навчальний рік 31\~450,00 грн (а.с. 13). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:\~1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. \~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.191\~СК України\~аліменти на\~дитину присуджуються\~від дня\~пред`явлення позову. При цьому, відповідно до ст.201 СК України, норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплачує аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Також позивач у позові зазначає, що мінімальна сума витрат на утримання сина становить приблизно 15\~000,00 грн на місяць, що включає оплату навчання, витрати на проїзд до м. Києва, придбання канцтоварів, харчування, придбання одягу, засобів гігієни, ліків, тощо. Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на забезпечення потреб сина вона щомісячно має необхідність нести витрати у зазначеному розмірі. Разом з тим, судом встановлено, що повнолітній син продовжує навчання, навчається на платній основі, самостійного доходу не має, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до змісту позову відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, суд вважає за можливе задовольнити заявлений позов частково, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частини доходів щомісячно, починаючи з 23.05.2023, та до закінчення сином навчання. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів \~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням яких суд вбачає за необхідне покласти судові витрати по справі на відповідача.

Outcome: partial