Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Представником позивача адвокатом Калініном С.К., повноваження якого підтверджується ордером від 24.07.2023 року серії ВІ № 1152239, через підсистему «Електронний суд» подано позовну заяву до Ватутінського міського суду Черкаської області за змістом якої просить: -визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 22842 від 27.04.2021 року, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 3 225 грн. 07 коп.; -стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 3 778 грн. 30 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 5 500 грн. 00 коп. Також представником позивача до позовної заяви долучено клопотання про витребування доказів за змістом якого просить витребувати в [PERSON] копію кредитного договору № R011.0033279 від 02.09.2013 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , на підставі якого будучи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем ним вчинено виконавчий напис № 22842 від 27.04.2021 року, а також у відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»: копію кредитного договору № R011.0033279 від 02.09.2013 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 22842 від 27.04.2021 року; інформацію чи був кредитний договір № R011.0033279 від 02.09.2013 року, укладений між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , посвідчений нотаріально, якщо так, то ким та коли. Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 22842 від 27.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в загальній сумі 3 225 грн. 07 коп. з підстав, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № R011.0033279, укладеним 02.09.2013 року із ПАТ Банк «Траст», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінпром Маркет», з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство передбачало можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, та виключно щодо безспірної заборгованості. Також вказано, що на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. 09.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 67842562, в ході якого з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» стягнуто 3 778,30 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як безпідставно набуті. Ухвалою суду від 28.07.2023 року відкрито провадження в даній справі та постановлено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін, що зумовлено клопотанням представника позивача, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191-193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Одночасно судом задоволено клопотання представника позивача - витребувано в товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» та [PERSON] ( [ADDRESS] , тел. [NUMBER] ) копію кредитного договору № R011.0033279 від 02.09.2013 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 22842 від 27.04.2021 року. Представником відповідача, директором ТОВ «Фінпром маркет» Гедзь О.В., подано до суду відзив на позовну заяву, заяву про визнання позовних вимог, клопотання про врегулювання спору за участі судді, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також долучено до матеріалів справи копію договору факторингу від 18.10.2020 року № 18102020-ФК разом з реєстром заборгованості та виписку з рахунку [PERSON] . За змістом поданого відзиву відповідач просить відмовити в стягненні на користь позивача грошових коштів у розмірі 3 225,07 грн., оскільки їх стягнуто в ході виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості, яка виникла на підставі договору від 02.09.2013 року № R011.0033279, укладеного між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст», питання щодо чинності якого в судовому порядку не вирішувалось, а тому вказані кошти не можуть вважатися безпідставно набутими. Відповідно до змісту заяви про визнання позовних вимог ТОВ «Фінпром маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 27.04.2021 року № 22842, таким, що не підлягає виконанню, та погоджується на стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» 50% судового збору за подання позовної заяви. Також вказано про не визнання інших вимог щодо судових витрат позивача в розмірі 5 500 грн. Ухвалою суду від 27.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участі судді. Приватним виконавцем Жданович В.М. 13.09.2023 року отримано ухвалу про відкриття провадження в даній справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2025103285917, однак межах визначеного судом строку письмових пояснень щодо позову не подано. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч.ч. 13, 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору факторингу від 18.10.2020 року № 18102020-ФК товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей, які є додатком № 1 до договору. Згідно витягу з реєстру заборгованостей та виписки з рахунку [PERSON] має кредитну заборгованість за договором від 02.09.2013 року № R011.0033279 в розмірі 3 175,07 грн., з яких: залишок по тілу кредиту 500 грн., залишок по відсотках - 103,6 грн., залишок по комісіям - 10 грн., залишок по пеням і штрафам - 2 561,47 грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 27.04.2021 року на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , як боржника за кредитним договором № R011.0033279 від 02.09.2013 року, укладеним з публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованості за період з 17.05.2018 року по 27.04.2021 року в сумі 3 225,07 грн. та 50 грн. за вчинення цього виконавчого напису, який зареєстровано в реєстрі за № 22842. Нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Остапенка Є.М. припинено з 31.12.2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.12.2021 року № 1920/6, виданого на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2021 року № 4722/5. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. від 09.12.2021 року на підставі оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП № 67842562 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 3 225,07 грн., а також постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 322,51 грн. Позивачем на рахунок приватного виконавця Ждановича В.М. UA503052990000026245036200007 перераховано 04.07.2023 року грошові кошти в розмірі 1 633,30 грн. з призначенням платежу «част. оплата в сумі 1633,3 грн. № 22842 виданий 27.04.2021 залишок до сплати 2144,28 грн. на осн.док ВК №230703PBNKI000000016627» та 10.07.2023 року - 2 145 грн. з призначенням платежу «сплата заборгованості за ВП-№ 67842562», що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2023 року № N74C0WF20O та від 10.07.2023 року № 0.0.3088364342.1, відповідно. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про нотаріат» та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік). За змістом п. 2 Переліку, який доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, здійснюється за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас вказану постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року та постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020 року, визнано незаконною та нечинною, як наслідок, з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Крім того, суд критично оцінює договір факторингу від 18.10.2020 року № 18102020-ФК відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] , оскільки вказаний договір не містить відомостей про те на яких правових підставах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» належить право вимоги до боржників, у тому числі й [PERSON] , яке відступається ТОВ «Фінпром маркет». При цьому, докази відступлення ПАТ Банк «ТРАСТ» іншій банківській чи фінансовій установі права вимоги до [PERSON] на вищевказану суму заборгованості представником відповідача суду не надано, як і кредитний договір від 02.09.2013 року, укладений між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , за яким виникла така заборгованість на виконання ухвали суду від 28.07.2023 року. Таким чином, суд вважає, що вчинення 27.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем оспорюваного виконавчого напису, який зареєстровано за № 22842, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» боргу за кредитним договором від 02.09.2013 року № R011.0033279 в розмірі 3 225,07 грн., який не є безспірним, здійснено без додержання порядку вчинення даної нотаріальної дії та за відсутності достатніх правових підстав. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошові кошти в розмірі 3 778 грн. 30 коп., суд враховує наступне. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тож визнання судом виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого у виконавчому провадженні відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки правова підстава для стягнення коштів вважається такою, що відпала. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.09.2021 року в справі № 201/6498/20. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника, крім іншого, зараховуються на відповідний рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Положеннями ч. 6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам). Таким чином, оскільки судом визнано таким, що не підлягає виконанню оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 27.04.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 22842, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 3 225,07 грн. При цьому, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача й різниці між фактично сплаченої суми в ході здійснення виконавчого провадження № 67842562 та сумою, яка підлягала стягненню за оспорюваним виконавчим листом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню (3 778,30 - 3 225,07 = 553,23), оскільки частина з них, а саме - 322,51 грн. зарахована як основна винагорода приватного виконавця у виконавчому проваджені № 67842562, а залишок у розмірі 230,72 грн. (553,23 - 322,51) підлягає поверненню [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. у відповідності до вимог ч. 6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на вказане, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп., що відповідає сумі розмірів судових зборів за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру (1 073,60 грн.) та немайнового характеру (1 073,60 грн.), від сплати яких звільнено позивача відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.10.2022 року в справі № 743/1481/21, оскільки підстав для звільнення ТОВ «Фінпром Маркет» від його сплати судом не встановлено. При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача про наявність підстав для застосування ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позивача взагалі звільнено від сплати судового збору, тож судовий збір, що підлягав сплаті за позовну вимогу немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі, незалежно від визнання ним позову в цій частині. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї, [PERSON] понесено судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Калініна С.К. в розмірі 5 500 грн., про що вказано безпосередньо в позовній заяві. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в даній справі представником позивача надано до суду копії договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 18.05.2023 року № б/н/23 та додаток до нього, рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди), затверджені рішенням засновника АБ «Калінін і партнери» від 17.07.2018 року № 3/2018, акту виконаних робіт від 24.07.2023 року, а також платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 24.05.2023 року № @2PL019113 на суму 1 850 грн., від 30.06.2023 року № 462509352 на суму 1 850 грн., від 27.07.2023 року № 472224924 на суму 1 800 грн. відповідно до яких [PERSON] сплачено вказані кошти АБ «Калінін та партнери» із призначенням платежу «Договір № б/н/23 від 18.05.2023». За змістом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача вказано про те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є значно завищеним порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірним у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуги в аналогічних справах. Також з посиланням на судові рішення в справах №№ 334/642/22, 322/169/22, 524/11900/21, 712/12360/21, 278/82/22, 461/2359/22 вказує, що середня вартість адвокатських послуг в справах даної категорії становить 2 850 грн., а тому слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 5 500 грн. до 2 850 грн. Разом з цим представником відповідача вказано, що витрати на професійну правничу допомогу взагалі не підлягають компенсації позивачу оскільки позивачем не доведено факту укладання договору про надання правничої допомоги, розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги, а в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання позивачу юридичних послуг адвокату. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача, підстави для його зменшення відсутні, оскільки доводи представника відповідача є як взаємосуперечливими, так і такими, що не узгоджуються з наявними в справі доказами щодо надання адвокатом Калініним С.К. правничої допомоги [PERSON] та їх розміром. Доводи представника позивача, що середня вартість адвокатських послуг в справах даної категорії становить 2 850 грн., зроблені з посиланням на судові рішення в справах №№ 334/642/22, 322/169/22, 524/11900/21, 712/12360/21, 278/82/22, 461/2359/22, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вартість послуг адвоката не є уніфікованою, а розмір витрат на оплату послуг адвоката залежить від обставин, визначених п. 4 ст. 137 ЦПК України. Крім того, в наведених представником відповідача справах стягнуто витрати на правничу допомогу при задоволенні позовних вимог за позовами однією позовною вимогою немайнового характеру - визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а в даній справі судом розглядається позовна заява з двома позовними вимогами, яка підготовлена та подана адвокатом Калініним С.К. З огляду на вказане, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 170 (чотири тисячі сто сімдесят) грн. 55 коп., з розрахунку 2 250 грн. за задоволення позовної вимоги немайнового характеру (50% відсотків загальної суми витрат на правничу допомогу) та 1 920,55 грн. за часткове задоволення позовної вимоги майнового характеру, що пропорційно розміру задоволеної майнової вимоги (85,36% від 50% відсотків загальної суми витрат на правничу допомогу). На підставі викладеного,

Outcome: partial