Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 9/1859769 від 11.02.2022 року у сумі 700 012,30 грн., а також судові витрати у розмірі 10 500,18 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.02.2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9/1859769, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 000 грн. на строк з 11.02.2022 року до 10.02.2028 року, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язувалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та інші платежі. У порушення умов кредитного договору № 9/1859769 від 11.02.2022 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 21.03.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 700 012,30 грн., а саме: 468 342,41 грн. - рахунок строкової заборгованості; 31 657,59 грн. - рахунок простроченої заборгованості; 4997,11 грн. - рахунок нарахованих відсотків; 195 015,19 грн. - рахунок прострочених відсотків. У зв`язку із викладеним представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з обов`язковим призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів та проти заочного рішення не заперечує. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві. Крім того, у зв`язку з відсутністю можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] , її виклик у справі здійснювався відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що свідчить про належне повідомлення відповідачки. Вона не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачкою не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідачки та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.02.2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9/1859769, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 000 грн. строком на 72 місяці - з 11.02.2022 року до 10.02.2028 року (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору № 9/1859769 від 11.02.2022 року, за користування кредитними коштами позичальник щомісячно сплачує процентну винагороду (проценти) у розмірі 36% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, протягом строку дії Договору розмір процентів залишається незмінним, крім випадків внесення змін до Договору за згодою стоін в порядку, визначеному п. 5.8 Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви, станом на 21.03.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 700 012,30 грн., а саме: 468 342,41 грн. - рахунок строкової заборгованості; 31 657,59 грн. - рахунок простроченої заборгованості; 4997,11 грн. - рахунок нарахованих відсотків; 195 015,19 грн. - рахунок прострочених відсотків. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між банком та [PERSON] 11.02.2022 року укладено кредитний договір № 9/1859769, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 500 000 грн. на строк до 10.02.2028 року, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника [PERSON] . Однак, відповідачка [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем станом на 21.03.2023 року виникла заборгованість в розмірі 700 012,30 грн., а саме: 468 342,41 грн. - рахунок строкової заборгованості; 31 657,59 грн. - рахунок простроченої заборгованості; 4997,11 грн. - рахунок нарахованих відсотків; 195 015,19 грн. - рахунок прострочених відсотків, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 700 012,30 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved