Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Остапчук В.І. звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в якому просить: визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час триває процес розірвання шлюбу, зокрема нею подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву про розірвання шлюбу. У даному шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з нею. Позивач вказує, що вона в повній мірі виконує свої материнські обов`язки, а саме, активно займається вихованням дитини, створює для дитини максимально комфортні умови для проживання. Разом з тим, між ними з відповідачем виник спір, щодо визначення місця проживання дитини, зокрема відповідач постійно погрожує, що забере у неї дитина та дитина буде проживати з ним. Водночас, позивач вважає, що оскільки їхня дочка ще надто маленька, то вона повинна проживати разом з матір`ю. При цьому вона не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком, бажає їхнього спілкування та спільного проведення часу, так як усвідомлює значну роль батька у житті дитини. З огляду на викладене та те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде відповідати інтересам дитини, позивач просить суд позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2023 матеріали цивільної справи надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, для надання письмового висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] 13.07.2023 на адресу суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи від Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 23.08.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Остапчук В.І.в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб - сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11.03.2017 у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис №305. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29.06.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2023 у справі №606/2318/22, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.03.2017 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 305. Як вбачається із довідки № 130 від 01.03.2023 виданої ПП «Люкс» ДП «Люкс - 1», [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстрована з поміж інших [PERSON] , [INFO] . Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 805541672 від 16.02.2017. Відповідно до заяви [PERSON] від 02.03.2023, останній вказав, що він є батьком [PERSON] та дідусем його дитини [PERSON] та не заперечує щодо визначення його квартири [ADDRESS] , як місця проживання [PERSON] , також не заперечує щодо її проживання за вказаною адресою разом з її матір`ю [PERSON] . Згідно з акту обстеження житлових умов заявника від 01.03.2023, комісією в складі: головного інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , юриста Федишин І.О. проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] , згідно якого квартира складається з 1 житлової кімнати, площею 10,8 кв.м. та знаходиться на 2 поверсі п`ятиповерхового будинку. Квартира в задовільному стані, облаштована газом, водопроводом, каналізацією, центральним опаленням та ванною. Як вбачається з довідки № 21 та характеристики від 02.03.2023 виданих Тернопільським закладом дошкільної освіти (Ясла-сад № 4) Тернопільської міської ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує II молодшу групу Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 4. [PERSON] відвідує дитячий заклад з 04.8.2021. За цей час проявила себе як добра, життєрадісна дитина. Останнім часом Настю до садочка приводить і забирає мама. Дитина охайна і має все необхідне для відвідування садочку. Настя має відповідний віку фізичний розвиток. Дитина виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, відволікається рідко, розуміє інструкції вихователя. Настя володіє досить великим словниковим запасом, правильно вимовляє всі звуки, вміє висловлювати свої думки. В ігровій діяльності проявляє себе ініціатором, часто пропонує сюжет гри. Дівчинка дружить і всіма дітьми, любить співати, брати участь в ранках. Весела, відкрита дівчинка, адекватно реагує на похвалу і критику. Вміє ділитись з дітьми, розуміє, що таке «погано», намагається допомагати іншому, любить тварин. Згідно характеристики №17 від 01.03.2023 виданої ПП «Люкс» ДП «Люкс - 1», [PERSON] , зареєстрована і проживає по [ADDRESS] з 24.02.2020, скарг від мешканців будинку не поступало. Відповідно до довідок №31/03, №32/03 виданих 02.03.2023 ТОВ «Медичний центр Святої терези», у [PERSON] , 1995 року народження, терапевтичних захворювань не виявлено. [PERSON] , [INFO] , постановлено діагноз: гемангіома правої лобної ділянки та правої верхньої повіки в стані розсмоктування. Як слідує із довідки №10/04 виданої ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» 10.04.2023, [PERSON] працює у ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» на посаді Продавець-консультант з 25.03.2023 по теперішній час. Згідно довідки про доходи виданої 07.08.2023 ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», загальна сума доходу [PERSON] , за основним місцем роботи - Продавець-консультант за період з березня 2023 року по липень 2023 року становить 29579,86 грн. На підтвердження свого доходу позивачем [PERSON] долучено до матеріалів справи виписки по картковим рахункам АТ «Приват банк» за період з 01.02.2023 по 09.08.2023 Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 796 від 12.07.2023, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, вважає доцільним визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір?ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини, [PERSON] , на засіданні комісії повідомила, що батько не бере участі у житті дитини, донька проживає разом із нею. Просить визначити місце проживання дитини разом із нею, оскільки батько [PERSON] неодноразово погрожував забрати її. Також повідомлено, що батько дитини перебуває на території України де ведуться активні бойові дії. 23.05.2023 працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] проживає разом з донькою у квартирі, яка складається із однієї кімнати. Для дитини відведене окреме ліжко для сну, письмовий стіл, іграшки, одяг та взуття відповідного віку. Дідусем дитини, [PERSON] , який є власником квартири надано письмову згоду, на проживання в даній квартирі [PERSON] та онуці [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] на засідання комісії не з`явився. У телефонному режимі, повідомив що не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. Як встановлено судом, дитина сторін проживає разом з позивачем, водночас між сторонами не досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання їхньої спільної дитини. Частина 4 ст. 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 30.03.2021 при розгляді справи №542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначив, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01.07.2017 у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що позивач [PERSON] має самостійний дохід та належні житлово-побутові умови, що вказує на створення для дитини належних умов життя, виховання та розвитку, при цьому даних, які б негативно характеризували позивача [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, заслухавши думку дитини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі в розмірі 1073,60 грн сплачений позивачем за звернення до суду із даним позовом.

Outcome: approved