Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

09\~грудня 2021\~року до\~Оріхівського районного\~суду Запорізької\~області надійшла\~позовна заява,\~яка 20\~січня 2021\~року була\~уточнена позивачем\~ [PERSON] ,\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс»,\~третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О., на підставі виконавчого напису № 24087, виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., відкрито виконавче провадження № 66170948. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 66170948 від 22 липня 2021 року постановлено рішення про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суми боргу в розмірі 21935,70 грн. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. від 22 липня 2021 року передбачено стягнення з боржника, тобто з нього, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2193,57 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 05 серпня 2021 року передбачено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Жодна з постанов приватним виконавцем Чубаревим О.О. йому не надсилалась. З матеріалами виконавчого провадження ознайомився з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження він отримав самостійно безпосередньо звернувшись до приватного виконавця. Оскільки з матеріалами виконавчого провадження, які йому не були надіслані, він був змушений ознайомитися через Автоматизовану систему виконавчого провадження. Відповідно до довідки про здійснені відрахування та виплати підприємства «Запоріжелектротранс» від 15.12.2021 року № 27/с-459, з його заробітної плати за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року було стягнуто 2804,77 грн. за постановою від 05 серпня 2021 року № 66170948 виданою за виконавчим листом № 24087 від 12 березня 2021 року. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 05 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, відрахування з його доходів у розмірі 20 % здійснювались за наступними реквізитами: отримувач - Приватний виконавець Чуборев О.О. р/р UA233287040000026242054200894 у Філія «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» МФО, 328704, код отримувача: 3238801355, призначення платежу: погашення боргу у виконавчою провадженні № 66170948, боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] . Виконавчий напис № 24087, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., щодо стягнення з боржника, тобто з нього - [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 21935,70 грн., вважає таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 66170948, він вважає, що виконавчий напис № 24087, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками Відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Оскільки вищезазначені документи йому не надавались, дії зі сторони відповідача щодо безспірності вимоги та відсутності заперечень боржника щодо заборгованості та його розрахунку з ним не проводились, вважає, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис у зв`язку з відсутністю підтвердження наявності та безспірності заборгованості. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 12 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки між ним та ТОВ «Онлайн фінанс», нотаріальне посвідчення договору не могло бути здійснено, тому у відповідача не було можливості подати нотаріусу оригінал нотаріального посвідченого договору, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 24087, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., щодо стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», адреса місцезнаходження: 02094, м.Кнїв, вул.Хоткевича Гната, буд.12, офіс 177, код ЄДРПОУ: 42254696, заборгованості у розмірі 21935,70 гривень, вчиненим з порушенням вимог законодавства, та таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 24087, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., щодо стягнення з боржника, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд.12, офіс 177, код ЄДРПОУ: 42254696, заборгованості у розмірі 21935,70 гривень; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровича утриману із заробітної плати суму у розмірі 2804,77 грн., що була перерахована на розрахунковий рахунок приватного виконавця, призначення платежу, погашення боргу у виконавчому провадженні № 66170948, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на його користь судові витрати у розмірі 1362,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу було розподілено судді Плечищевій О.В. 09 грудня 2021 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цій справі. Прийнято рішення розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Разом з позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 66170948 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. за № 24087, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 21935, 70 грн., до моменту розгляду даної справи по суті. 10 грудня 2021 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області, заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 66170948 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною за № 24087, про стягнення з [PERSON] на користь «Фінансової компанії «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 2935,70 грн., до моменту розгляду даної справи по суті. Копію ухвали направлено сторонам по справі для відома, та приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олексанра Олександровича для виконання. Відповідно до матеріалів справи, постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 16 грудня 2021 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О., зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання за виконавчим написом №24087, який виданий 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь «Фінансової компанії «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 21935,70 грн., до моменту розгляду даної справи по суті. 18 лютого 2022 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Клопотання позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни належним чином завірену копію виконавчого напису №24087 виданого 12.03.2021 та документи, що стали підставою для його винесення. Відзиву від відповідача та пояснень від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору до суду не надходило. Витребувані у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни до суду не надходили. Рішення у справі не прийнято. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 року № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Оріхівського районного суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності їх справ за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. В межах своєї компетенції, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Оріхівського районного суду Запорізької області. 12 травня 2023 року з Оріхівського районного суду Запорізької області до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя передано вказану цивільну справу. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2023 року прийнято до розгляду вказану цивільну справу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору роз`яснено право для надання пояснень щодо аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. Клопотання позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни належним чином завірену копію виконавчого напису №24087 виданого 12.03.2021 та документи, що стали підставою для його винесення. Відзиву від відповідача та пояснень від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору до суду не надходило. Витребувані у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни до суду не надходило. Представником позивача долучено до матеріалів справи виконавчий напис, заяву про примусове виконання рішення, договір № 163058650 від 15.08.2019 року, графік розрахунків та постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. В судове засідання, позивач та представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. В матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відзиву до суду не надходило. Будь-яких заяв та клопотань до суду представник відповідача не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович повідомив, що приватний виконавець Чубарев Олександр Олександрович зупинив свою діяльність, та передав матеріали виконавчого провадження, які наразі перебувають в його провадженні. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Письмових пояснень від приватного виконавця до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте до суду повертались конверти з відміткою, згідно з довідкою ф. 20, «адресат за вказаною адресою відсутній». Письмових пояснень від приватного нотаріуса до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено,\~що 12\~березня 2021\~року,\~Головкіною Яною\~Вікторівною приватним\~нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області,\~вчинено виконавчий\~напис,\~на підставі\~статей 87-91\~Закону України\~«Про нотаріат»\~та пункту\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №\~1172,\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце проживання\~невідоме,\~місце роботи\~невідоме,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~адреса реєстрації:\~ [ADDRESS] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№ 163058650\~від 15\~серпня 2019\~року,\~укладеним з\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~38569246,\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків якого\~за договором\~відступлення права\~вимоги за\~кредитними договорами\~58\~від 24.12.2019\~року є\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс» ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року, реєстр прав вимог № 3 від 29 січня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 42254696, стягувач, заборгованість за кредитним договором № 163058650 від 15 серпня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором № 163058650 від 15 серпня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Сума заборгованості становить 20735,70 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5321,50 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12941,92 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями 2472,28 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 21935,70 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а саме з 12 березня 2021 року та може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за № 24087. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Чубареву О.О., який 22 липня 2021 року відкрив виконавче провадження № 66170948 з виконання виконавчого напису № 24087 виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суми боргу в розмірі 21935,70 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. від 22 липня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2193,57 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. від 22 липня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника загальну суму мінімальних витрат у розмірі 500,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 05 серпня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до довідки про здійснені відрахування та виплати підприємства «Запоріжелектротранс» від 15.12.2021 року № 27/с-459, з його заробітної плати за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року було стягнуто 2804,77 грн. за постановою від 05 серпня 2021 року № 66170948 виданою за виконавчим листом № 24087 від 12 березня 2021 року. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 05 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, відрахування з його доходів у розмірі 20 % здійснювались за наступними реквізитами: отримувач - Приватний виконавець Чубарев О.О. р/р UA233287040000026242054200894 у Філія «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» МФО, 328704, код отримувача: 3238801355, призначення платежу: погашення боргу у виконавчою провадженні № 66170948, боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] . Відповідно до матеріалів справи, постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 16 грудня 2021 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О., зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання за виконавчим написом №24087, який виданий 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь «Фінансової компанії «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 21935,70 грн., до моменту розгляду даної справи по суті. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66170948, позивач оскаржив виконавчий напис № 24087, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., до суду, як такий, що вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. На час розгляду справи в суді матеріали виконавчого провадження перебувають провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., 12 березня 2021 року виконавчого напису за № 24087, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року, суму заборгованості в розмірі 20735,70 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5321,50 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12941,92 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями 2472,28 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 21935,70 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчого напису передбачені пунктом 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з підпунктом 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Аналізуючи вищенаведені норми можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таких висновків щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 січня 2020 року за наслідками розгляду цивільної справи № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19); від 27 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19); від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц (провадження № 61-38989св18). Відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів (далі Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 передбачено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. При вирішенні наведеної справи судова колегія дійшла висновку, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Оскаржуваною постановою КМУ внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п. 2 яких, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В своїй постанові Кабінетом Міністрів України, якому законом надано повноваження щодо встановлення переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, встановлено перелік документів, які необхідно надати нотаріусу для одержання виконавчого напису, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. Разом з тим, слід врахувати, що згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, як вбачається з матеріалів справи, Зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджені оскаржуваною постановою, не передбачають обов`язку подання нотаріусу разом із оригіналом кредитного договору доказу на підтвердження факту укладення такого договору (шляхом передачі грошей або інших речей), що свідчить про суперечність та невідповідність вказаних положень Змін наведеним нормам Закону. Разом з тим, Зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Зі змісту виконавчого напису нотаріуса вбачається, що останній був вчинений нотаріусом, на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Нотаріус не перевірив чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172. В даному випадку оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., 12 березня 2021 року за № 24087, на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема й щодо доповнення переліку документів, новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме виключено можливість вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Зазначене судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на свій території України. Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 12 березня 2021 року, в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Кредитний договір № 163058650 від 15 серпня 2019 року не було нотаріально посвідчено. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд враховує правові позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену в постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) де зазначено, що приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, а тому виконавчий напис від 12 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та зареєстрований в реєстрі за № 24087, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 21935,70 грн., є таким, що не підлягає виконанню. Позивач просив стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровича утриману із заробітної плати суму у розмірі 2804,77 грн., що була перерахована на розрахунковий рахунок приватного виконавця, призначення платежу, погашення боргу у виконавчому провадженні № 66170948. Вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровича не є відповідачем по справі. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника. Відповідно до п. 4 ч. 1 ч. 3 ст. 175 КПК України позовна заява повинна містити, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України). Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено право суду першої інстанції за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Позовні вимоги заявляються лише до відповідачів. Позивач визначає коло відповідачів та пред`являє до них вимоги. В даному випадку відповідачем у даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович залучений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тобто у даній справі приватний виконавець був залучений до участі у справі виключно як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і протягом усього розгляду справи його процесуальний статус не змінювався, та будь-які процесуальні рішення, передбачені статтями 51, 187, 191 ЦПК України, судом щодо нього не ухвалювалися. У своєму первісному позові [PERSON] , а потім в уточненій позовній заяві, заявив вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідачем зазначив Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а інших учасників справи приватного виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарева Олександра Олександровича, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну, зазначив третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Процесуальних рішень, визначених частиною другою статті 51 ЦПК України, суд не приймав, зміна процесуального статусу третіх осіб на статус відповідачів під час розгляду справи в суді не відбулась. Відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Зі змісту наведених норм вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Згідно з частиною першою статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених статтями 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення. Згідно з частиною шостою статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Таким чином, на них не поширюються права, передбачені статтею 49 ЦПК України. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (заявлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом, такий правовий висновок висловлено Верховним судом в постанові від 30 травня 2023 року у справі № 443/1012/18 (провадження № 61-6304св22), який суд враховує відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, процесуальний статус якого не змінювався протягом усього часу розгляду справи, тому суд не може покладати на нього будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати його обов`язки чи захищати його права. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання виконавчого напису від 12 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 24087, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 21935,70 грн., таким, що не підлягає виконанню, а вимоги щодо стягнення з приватного виконавця утриманої із заробітної плати суми у розмірі 2804,77 грн., що була перерахована на розрахунковий рахунок приватного виконавця, призначення платежу, погашення боргу у виконавчому провадженні № 66170948, слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частин 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. 10 грудня 2021 року ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області, заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 66170948 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною за № 24087, про стягнення з [PERSON] на користь «Фінансової компанії «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 2935,70 грн., до моменту розгляду даної справи по суті. У зв`язку з чим сплачений позивачем судовий збір за вказану заяву у сумі 454,00 гривень, покладається на відповідача, та стягується на користь позивача. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, при цьому заявлено вимоги: про визнання виконавчого напису від 12 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 24087, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 21935,70 грн., таким, що не підлягає виконанню, та вимоги щодо стягнення з приватного виконавця утриманої із заробітної плати суми у розмірі 2804,77 грн., що була перерахована на розрахунковий рахунок приватного виконавця, призначення платежу, погашення боргу у виконавчому провадженні № 66170948. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 641/1355/18. Враховуючи те, що при поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, при цьому заявлено дві вимоги, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial