Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

23 червня 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. У позові посилався на те, що позивач і відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі з «16» травня 2009 року. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/504/23 від 15.05.2023 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від зазначеного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 06.06.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі №490/1920/23 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.03.2023 року до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , після чого, щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , і до досягнення нею повноліття. Виконавче провадження станом на день подання позову не відкрите, тому на момент подання позовної заяви необхідності залучати в якості третьої особи Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) немає. Проте, вказані обставини порушують право неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на належне матеріальне забезпечення, зокрема, тим із батьків, хто проживає окремо. Позивач вважає за необхідне звернутися до суду із позовною заявою про припинення стягнення аліментів і одночасно про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] з відповідачки, яка проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає. Позивач зареєстрований і проживає за адресою [ADDRESS] з 28.12.2017 року. За цією ж адресою з 28.12.2017 року зареєстрований і проживає його син, [PERSON] . У той же час, як встановлено судовим наказом, виданим Новоодеським районним судом Миколаївської області 06.06.2023 року у справі № 490/1920/23, мати неповнолітнього [PERSON] тривалий час проживає в [ADDRESS] . Ця ж обставина встановлювалась у справі № 482/502/23, і визнається відповідачкою у справі № 482/590/23. Неповнолітній син позивача і відповідачки [PERSON] з 28.12.2017 року проживав за адресою: [ADDRESS] , тобто з батьком. У іншому місці, у тому числі з матір`ю в [ADDRESS] (чи без неї) він не проживав. Неповнолітній [PERSON] навчався в Новоодеському ліцеї № 1 Новоодеської міської ради. Після закінчення школи неповнолітній [PERSON] планує навчатися в Новоодеському професійному аграрному ліцеї за професією «механізатор». Відповідно до акту обстеження умов проживання № 26 від 10.03.2023 року, складеного службою у справах дітей Новоодеської міської ради, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Для проживання дитини створені всі необхідні умови. Мати, [PERSON] , за вказаною адресою не проживає. Отже, неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . У той же час мати неповнолітнього [PERSON] , проживаючи окремо, не тільки не надає матеріальної допомоги своїй дитині, а й намагається стягнути належні , неповнолітньому [PERSON] грошові кошти з позивача, таким чином позбавивши свою дитину передбаченого законодавством права на утримання до досягнення повноліття. Заява про видачу судового наказу подана матір`ю дітей про стягнення аліментів з батька дітей у справі № 490/1920/23 відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Отже, на сьогоднішній день існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив: припинити стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) аліментів на утримання сина [PERSON] , року народження, яке проводиться на підставі судового наказу № 490/1920/23, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області 06.06.2023 року, починаючи з 22.06.2022 року; зменшити розмір стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яке проводиться на підставі судового наказу № 490/1920/23, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області 06.06.2023 року, з 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.06.2023 року; стягнути з\~ [PERSON] ( [INFO] .\~РНОКПП:\~ [NUMBER] ,\~адреса:\~ [ADDRESS] \~)\~на користь\~ [PERSON] (\~ [INFO] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] ,\~адреса:\~ [ADDRESS] )\~аліменти на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,[INFO] ,, в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення ( дитиною повноліття, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць, починаючи з 22.06.2023 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову у повному обсязі, у якій вона просила також стягнути з відповідача 50% судового збору сплаченого при поданні позову та повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено\~судом,\~ \~сторони знаходилися\~у зареєстрованому\~шлюбі 16 травня 2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (актовий запис № 04). Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/504/23 від 15.05.2023 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від зазначеного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 06.06.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі №490/1920/23 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.03.2023 року до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , після чого, щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , і до досягнення нею повноліття. Виконавче провадження станом на день подання позову не відкрите, тому на момент подання позовної заяви необхідності залучати в якості третьої особи Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) немає. Як вбачається із витягу з реєстру територіальних громад № 2023/004418758 від 13.06.2023 року, позивач зареєстрований і проживає за адресою [ADDRESS] з 28.12.2017 року. За цією ж адресою з 28.12.2017 року зареєстрований і проживає його син, [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад № 2023/004457666 від 14.06.2023 і року. У той же час, як встановлено судовим наказом, виданим Новоодеським районним судом Миколаївської області 06.06.2023 року у справі № 490/1920/23, мати неповнолітнього [PERSON] тривалий час проживає в [ADDRESS] . Ця ж обставина встановлювалась у справі № 482/502/23, і визнається відповідачкою у справі № 482/590/23. Неповнолітній син позивача і відповідачки [PERSON] з 28.12.2017 року проживав за адресою: [ADDRESS] , тобто з батьком. У іншому місці, у тому числі з матір`ю в [ADDRESS] (чи без неї) він не проживав. Неповнолітній [PERSON] навчався в Новоодеському ліцеї № 1 Новоодеської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про здобуття базової середньої освіти серії МК № 53665293 від 10.06.2023 року. Після закінчення школи неповнолітній [PERSON] планує навчатися в Новоодеському професійному аграрному ліцеї за професією «механізатор», що підтверджується заявою про вступ від 15.06.2023 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання № 26 від 10.03.2023 року, складеного службою у справах дітей Новоодеської міської ради, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Для проживання дитини створені всі необхідні умови. Мати, [PERSON] , за вказаною адресою не проживає. Отже, неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . У той же час мати неповнолітнього [PERSON] , проживаючи окремо, не тільки не надає матеріальної допомоги своїй дитині, а й намагається стягнути належні , неповнолітньому [PERSON] грошові кошти з позивача, таким чином позбавивши свою дитину передбаченого законодавством права на утримання до досягнення повноліття. Вказані обставини порушують право неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на належне матеріальне забезпечення, зокрема, тим із батьків, хто проживає окремо. \~ \~ \~ \~Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення. Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері для утримання дитини, може слугувати підставою для звернення батька до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів Статтею 51 Конституції України, статтями 180, 191 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає разом із батьком [PERSON] , тобто знаходиться на його утриманні, суд приходить до висновку, що стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] є безпідставним, а крім того наявні підстави щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] . Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та інші суттєві обставини справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] мають становити 1/4 частину її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 22.06.2023 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову . \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору .

Outcome: approved