Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У січні 2021 року засобами поштового зв`язку до Заводського районного суду м. Миколаєва Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 3-і особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису № 11660 від 16.07.2020 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 11660 про стягнення з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16 926, 89 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] по примусовому виконанню виконавчого напису №11660 від 16.07.2020 року та винесено постанову від 14.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вказує, що жодних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» не укладала та кредитних зобов`язань не має. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням ст.87,88, 89 Закону України «Про нотаріат». Нотаріусу не надано документів визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. На думку позивача, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив строк давності, не встановив факту наявності заборгованості, тому виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з позовною заявою позивачем, подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2020, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за № 11660, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16926,89 грн (ВП № [NUMBER]), оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 27.01.2021 матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2021заяву позивача [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом від 16.07.2020 № 11660 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16926,89 грн, виконання якого здійснює приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, ВП № [NUMBER]. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.06.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи копії документів: копію витягу з договору факторингу № 16-01/19/2 від 16.01.2019; копію витягу з договору факторингу № 2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018; копія довідки ТОВ «Кредитні ініціативи». В подальшому, в судове засідання, призначене на25.09.2023 сторони по справі не з`явилися,про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. 06.02.2021на електронну адресу, та 07.03.2023, 22.08.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшли клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, направлення матеріалів позовної заяви на електронну адресу. А відтак, ТОВ «Вердикт капітал» будучи повідомленим про наявність даного судового провадження правом на подачу відзиву у визначений судом строк не скористався. Треті особи про розгляд справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, пояснень щодо позову, відповідно до ч. 3 ст. 278 ЦК України, не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем винесено постанову від 14.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, [PERSON] , у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] по примусовому виконанню виконавчого напису №11660 від 16.07.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач просила визнати виконавчий напис №11660,вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 16 926, 89 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом порушено вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого документа. Проте, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем у якості письмових доказів додано до позовної заяви лише копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; копію витягу з договору факторингу № 16-01/19/2 від 16.01.2019; копію витягу з договору факторингу № 2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018; копія довідки ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Як визначено у ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не надала суду, ані копію спірного виконавчого напису, ані копію договору, на підставі якого стягнуто заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, а ні інших належних доказів в обґрунтування позовних вимог. Клопотання про витребування доказів позивачем заявлено не було. А відтак, суд позбавлений можливості проаналізувати договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис нотаріусом та надати правову оцінку обставинам справи на предмет дотримання нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Аналізуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Outcome: dismissed