Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

19.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.02.2017 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося у їхньому спільному сімейному житті. У зв`язку з важким матеріальним становищем, вона була змушена періодично їздити за межі України на заробітки. Однак, коли приїхала додому, то помітила, що відповідач змінив своє ставлення до неї та перестав приділяти їй належну увагу, внаслідок чого вони стали майже чужими. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.02.2017 року у виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.24-25), \~після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та судові витрати залишити за нею (а.с.23). Ухвалою судді від 04.08.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 29.08.2023 року недоліки позовної заяви позивачкою усунуто. Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.09.2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 09 годину 15 хвилин 26.09.2023 року. 19.09.2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Окрім того зазначив, що причиною припинення сімейно-шлюбних відносин була негативна поведінка позивачки, оскільки вона постійно перебуваючи у Польщі має намір створити нову сім`ю. На даний час неповнолітні діти проживають з ним, однак позивачка [PERSON] в подальшому хоче забрати їх до Польщі. Просить розгляд справи провести без його участі, розірвати шлюб та залишити дітей проживати разом з ним (а.с.35-36). Ухвалою суду від 26.09.2023 року судове засідання відкладено на 09 годину 15 хвилин 10.10.2023 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 09.10.2023 року надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. 10.10.2023 року на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 11.02.2017 року, зареєструвавши шлюб у Виконавчому комітеті Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають: [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Частиною 2 статті 3\~СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3\~ст.109 Сімейного кодексу України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із - за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Статтею 113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, позивачка заявляла вимогу про вибір надалі іменуватися цим прізвищем у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу прізвище позивачці слід залишити « [PERSON] ». Щодо прохання відповідача [PERSON] після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити з ним, суд вважає зазначити наступне. У відповідності до ч.ч. 1, 3\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачкою [PERSON] не було заявлено позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. За змістом\~ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Таким чином, батько чи мати не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, у разі наявності спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~\~\~\~\~ У позовній заяві позивачка [PERSON] просить судові витрати понесені нею залишити за нею. А відтак суд залишає судовий збір у сумі 536,80 гривень за позивачкою [PERSON] . Відповідно до зазначеного суд,

Outcome: approved