Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

30 листопада 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Біляївського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у розмірі 15907,88 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка сталася 20 липня 2020 року з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 14357,88 грн. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, позивач поніс витрати на збір документів, послуги аварійного комісару та визначення розміру шкоди, які склали 1550 грн. Відповідач у добровільному порядку відшкодування, здійснене потерпілому, не сплатив, тому позивач звернувся з даними вимогами на підставі Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2022 року цивільна справа була передана за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 16 лютого 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція повернулася до суду з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Також повна інформація про дату час та місце розгляду справи розміщена на офіційному сайті судової влади. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 20 липня 2020 року о 16.30 годині в м. Одесі, по вул. Ак. Філатова, напроти будинку № 60/1 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не завдасть шкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який знаходився позаду нього, чим порушив п.10.9 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року у справі № 521/13543/20 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 18 вересня 2020 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АО/4886523). На момент скоєння ДТП колісний транспортний засіб «Toyota Corolla», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту № 69282 від 17 серпня 2020 року, складеного оцінювачем СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , склала 14357,88 грн. Отже, в результаті дій відповідача, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] завдано матеріальну шкоду. Так як зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі, та оскільки на момент ДТП він не мав договору цивільно-правової відповідальності, то власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 30 вересня 2020 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся з відповідною заявою. На підставі наказу № 3.1/1549 від 22 жовтня 2020 року по справі № 69282 власнику транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , 23 жовтня 2020 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 14357,88 грн. згідно платіжного доручення № 2543580. Крім того, згідно з рахунком № 69282 від 19 серпня 2020 року оплата послуг аварійного комісара склала 1550 грн., яку було сплачено 09 вересня 2020 року позивачем на користь СПД [PERSON] , платіжне доручення № 1824007. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з нормами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, згідно до п.22.1 ст.22 вказаного закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Оскільки належними доказами підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] , який на порушення вимоги п. 10.9 ПДР України під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не завдасть шкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 14357,88 грн. та витрати на збір документів, оплату послуг аварійного комісара і визначення розміру шкоди у розмірі 1550 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved