Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач ТОВ "Кредитпромінвест" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості в розмірі 80520, 00 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 грудня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ» та відповідачем у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір позики «Вигідний» № 3560310876-2541125, за яким Відповідач отримав грошові кошти (споживчий кредит). Укладенням договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. 21 лютого 2023 року відбулась заміна сторони-кредитора у Договорі з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» на ТОВ "Кредитпромінвест" у порядку укладання договору про надання фінансових послуг з факторингу. Позивач вказує, що Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка на день її формування становить 80520,00 грн. та складається з : 15000, 00 грн. - заборгованості у вигляді тіла позики; 62400, 00 грн. - заборгованості у вигляді процентів; 3120,00 грн. - заборгованості у вигляді комісії. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 80520,00 грн. боргу та судових витрат. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.05.2023р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Є гроші ком" та [PERSON] у порядку Закону України "Про електронну комерцію" було укладено Договір позики "Вигідний" №3560310876-2541125 у вигляді електронного правочину шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Укладенням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (а.с. 8-22). За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 15000,00 грн., що за вирахуванням комісії становило 14625,00 грн., які одразу після укладення договору були зараховані на банківську картку відповідача. Протягом строку дії договору позики розмір відсотків за користування коштами склав 4,00 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 1460 % річних. За користування позикою також передбачено одноразову комісію за видачу позики, та комісія за використання позики. 09.12.2022 р. на рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 14625 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с. 25). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору кредиту, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається із кредитного договору, між кредитодавцем та позичальником було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо комісійної винагороди. Оскільки відповідачу були надані кошти на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У розумінні положень чинного законодавства України, послуга, яку надає банк споживачу, - надання грошових коштів. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені Постановою Національного банку України N 168 від 10.05.2007 року визначає, що Банк не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі N 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, пункти договору кредиту про сплату комісії, що за підрахунками позивача становить 3120,00 грн. за надання кредитних коштів, а також щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними. Умови кредитного договору, які передбачають сплату комісій, є нікчемними та визнання їх недійсними судом не вимагається, а тому, стягнення комісії у судовому порядку є неприйнятним. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №3560310876-2541125 від 09.12.2022р. станом на 22.03.2023р. за підрахунком позивача розмір процентів становить 62400,00 грн. (а.с. 36-37). Пунктом 2.3.1. Договору встановлено, що розмір процентів за користування коштами складає 4.00% від суми позики в день, що за календарний рік становить 1460% річних. При цьому, з першого дня надання позики (день перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до закінчення строку згідно п. 2.2. цього Договору, Позичальнику здійснюється нарахування пільгової процентної ставки 2.00%. Якщо Позичальником буде порушено строки виконання зобов`язань згідно даного Договору, то в перший день прострочення, за виключенням дня пільгового періоду за п. 4.1.1., проводиться перерахунок процентів за весь строк користування позикою за базовою процентною ставкою за кожен день користування. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом дії цього Договору із розрахунку кількості календарних днів у році, їх нарахування починається з дня надання позики (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення позики в повному обсязі. День повернення кредиту враховується при нарахуванні процентів. Пунктом 2.3.1.1. Договору визначено, що позика надається на умовах "Програми лояльності". Під "Програмою лояльності" розуміється отримання й використання Позичальником СМС-повідомлень, що містять унікальний набір символів, активація яких надає право на отримання грошових коштів у позику на найбільш вигідних умовах, а саме зменшення процентної ставки згідно п.2.3.1 Договору на 55 %. Правила використання промокодів розміщені на веб-сайті Позикодавця. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений із зазначеними Правилами використання промокодів. Умови нарахування процентів за зниженою фіксованою процентною ставкою застосовуються виключно за умови дотримання Позичальником Графіку платежів. Сторони погодили, що у разі прострочення терміну або розміру сплати будь-якого з платежів за цим Договором, або продовження строку кредитування умови про нарахування процентів за зниженою фіксованою процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою фіксованою процентною ставкою, передбаченою п.2.3.1 Договору, починаючи з дати отримання Позики. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою фіксованою процентною ставкою, початок нарахування процентів за базовою фіксованою процентною ставкою на умовах, викладених у цьому Договорі, не є зміною істотних умов цього Договору. Враховуючи порушення Відповідачем умов укладеного Договору, Позивач скористався своїм правом та здійснив перерахування процентів за базовою процентною ставкою за весь період кредитування, розмір якої згідно п.2.3.1. Договору складає 4% щоденно. 07.03.2023 відбулась заміна сторони-кредитора у договорі з ТОВ "ФК "Є гроші ком" на ТОВ "Кредитпромінвест" у порядку укладання договору про надання фінансових послуг з факторингу, за умовами якого первісний кредитор передав позивачу права вимоги за грошовими зобов`язаннями за основними договорами, зокрема за Договором позики "Вигідний" №3560310876-2541125. (а.с. 30-35). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, позивач набув право вимоги за договором кредиту. Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідача за кредитним договором, загальна заборгованість становить 77400 грн., що складає заборгованість за тілом - 15000 грн. та нарахованими відсотками - 62400 грн., а тому з урахуванням вищевказаного, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2580,00 грн. (80520:2684=30; 77400:30=2580).

Outcome: partial