Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~19.05.2023 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору\~ - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа, в якій просить суд визнати дійсним договір № 1874 купівлі-продажу нерухомого майна від 26 листопада 1996 року, укладений та зареєстрований на Товарної біржі «Центральна Одеська біржа» між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 листопада 1996 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір №1874 купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа». За умовами договору [PERSON] та [PERSON] придбали у власність 362/1000 частин квартири загального заселення під номером [ADDRESS] , що складається з трьох кімнат житловою площею 37,1 кв.м та підсобних приміщень, загальною площею 61,8 кв.м, корисною площею 37,1 кв.м. Позивач зазначає, що 25 листопада 2022 року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2022 року, [PERSON] помер. Правонаступником [PERSON] є [PERSON] . [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач також вказує, що 15 травня 2023 року [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Галій Г.С. на ім`я [PERSON] , якою уповноважив останнього представляти його інтереси в нотаріальній конторі та/або у приватного нотаріуса з питань оформлення його спадкових прав на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що залишились після смерті [PERSON] . Разом із тим уповноважив [PERSON] були його представником в усіх установах, підприємствах, організаціях, усіх державних органах влади та управління, у судових установах усіх інстанцій, в Центрі надання адміністративних нослуг та ін.. На даний час нотаріуси усно відмовляють позивачу у вчиненні нотаріальних дій відносно вказаного вище нерухомого майна, не надаючи письмової відмови у вчиненні нотаріальних дій. Мотивують це тим. що договір №1874 купівлі-продажу нерухомого майна від 26 листопада 1996 р. за формою не відповідає вимогам, що встановлені діючим Цивільним кодексом України. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.05.2023 року було прийнято позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження по\~цивільній справі\~за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору\~ - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні 05.10.2023 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, а також повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Представник третьої особи Товарної біржі «Центральна Одеська біржа» про час та місце судового засідання також повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 1996 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір №1874 купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа». З урахуванням норм ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що він є представником [PERSON] , права якого порушені тим, що він не може отримати спадщину після смерті батька, оскільки у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час договір № 1874 купівлі-продажу нерухомого майна від 26 листопада 1996 року, укладений та зареєстрований на Товарної біржі «Центральна Одеська біржа» є недійсним Натомість, як встановлено судом в ході розгляду справи, 15 травня 2023 року [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Галій Г.С. на ім`я [PERSON] , якою уповноважив останнього представляти його інтереси в нотаріальній конторі та/або у приватного нотаріуса з питань оформлення його спадкових прав на нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки, що залишились після смерті [PERSON] . В даному провадженні [PERSON] виступає саме позивачем по справі, тобто саме його права повинні бути порушені, не визнані або оспорювані. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача на належного. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Крім того, встановивши, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин відсутності/наявності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. До таких висновків прийшов Верховний Суд у своїх постановах від 25.10.2022 у справі №607/14378/21, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 у справі №910/12787/17. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Будь-які докази порушення прав позивача діями чи бездіяльністю відповідачів у матеріалах справи відсутні. Враховуючи те, що твердження позивача щодо наявності у нього права на звернення до суду з вказаним позовом, не знайшли свого підтвердження, жодних прав позивача діями відповідачів не порушено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: dismissed