Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 03 грудня 2013 року секретарем Пологівського сільської ради Теплицького району Вінницької області Довганем М.П., та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №166, зареєстрований в Спадковому реєстрі 16.12.2013 року №55489197, належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Пологи Гайсинського району Вінницької області. Заявлені вимоги обгрунтованні тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , при зверненні до Теплицької державної нотаріальної контори Гайсинського району Вінницької області із заявою про прийняття та оформлення спадщини, [PERSON] було відмовлено у зв`язку з розбіжностями в прізвищі померлої матері заявниці у свідоцтві про смерть та заповіті, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] », тому у заявника виникла необхідність звернутись до суду. Від представника заявника [PERSON] , адвоката Гавриша Л.І. надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. При встановленні даного факту покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523786000:02:000:0130, площею 4,5243 га, яка знаходиться на території Пологівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, що підтверджується копією Державного акту на право власності (а.с.17). 03.12.2013 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523786000:02:000:0130, площею 4,5243 га, яка знаходиться на території Пологівської сільської ради Теплицького району Вінницької області заповіла [PERSON] . ( а.с. 6). Відповідно до постанови завідувача Теплицької ДНК, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з розбіжностями в прізвищі померлої особи у свідоцтві про смерть та заповіті (а.с.18). Факт того, що заповіт в дійсності належить [PERSON] , підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.7), відповідно до якого народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , паспортом [PERSON] (а.с.12), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 9). Відповідно до п.5 ч.2 ст 293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі вказаних доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між документом, що посвідчує особу [PERSON] та заповітом складеним 03.12.2013 року на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до п п. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved