Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що на даний час навчається на першому курсі Полтавського університету економіки і торгівлі денної форми навчання, плановий строк навчання до 30.06.2026 року. У зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги. В деякій мірі фінансову допомогу надає мати, але в повному обсязі на період навчання вона не має можливості її забезпечити. [PERSON] матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на період навчання, починаючи стягнення з дати подачі позову, і до закінчення навчання, тобто, до 30.06.2026 року. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 06.09.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 12). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки підтримує та просить задовольнити (а.с. 15). Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з якої також вбачається, що останній не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.08.2005 року (а.с. 4). [PERSON] є студенткою першого курсу Полтавського університету економіки і торгівлі денної форми навчання, плановий строк навчання до 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою № 29-18/385 від 31.05.2023 року (а.с. 6). Позивач [PERSON] зазначає, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, коштів, які надає їй мати, не достатньо, а [PERSON] матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має можливість. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. [PERSON] навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання, тому не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період її навчання, не надав та визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини, суд вважає, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання у зазначеному розмірі щомісячно, за винятком періоду канікул, оскільки даний вид утримання аліментів пов`язаний саме із навчанням, а навчання студентів на канікулах припиняється, тому в цей період аліменти стягненню не підлягають. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання- 30.06.2026 року включно. Згідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень,\~зокрема у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. З урахуванням положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved