Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У лютому 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із вказаним позовом в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №890/455-632-107 від 13.12.2007 року у сумі 69\~541,63 гривень і яка складається із нарахованих згідно положень ст.625 ЦК України: 3% річних на кредитну заборгованість у сумі 12\~285,91 гривень та інфляційні втрати 57\~255,72 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №890/455-632-107 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 120\~000,00 гривень. Загальними зборами акціонерів від 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства АТ «Укрсоцбанк» на публічне акціонерне товариство та змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»). Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.12.2012 року з [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 140\~096,98 гривень, а також витрати, пов`язані із вирішенням спору в сумі 1800,00 гривень. 15.10.2019 року згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» вказане товариство припинило свою діяльність шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», який став правонаступником останнього. 12.08.2022 року була змінена назва АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Зазначено, що відповідне рішення Третейського суду, яким було стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, станом на теперішній час не виконано та борг не погашений. За таких обставин, посилаючись на положенням ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних, які нараховані на кредитну заборгованість у сумі 12\~285,91 гривень та інфляційні втрати 57\~255,72 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №890/455-632-107 за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у межах максимального ліміту заборгованості у сумі 120\~000,00т гривень зі сплатою 14% річних та кінцевим поверненням заборгованості за кредитом до 10.12.2017 року. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.12.2012 року (справа №579/12) був задоволений позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором 890/455-632-107 у сумі 140096,98 гривень та 1800,97 гривень третейського збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року (справа №755/4770/13-ц) було задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 грудня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 140 096 (сто сорок тисяч дев`яносто шість) грн. 98 коп. заборгованості та 1 800 (одна тисяча вісімсот) грн. 97 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. 10.09.2019 року рішенням загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15.10.2019 року Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному актів, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. Доказів належного виконання відповідачем вказаного рішення Третейського суду та погашення відповідного боргу за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові . При цьому в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). З 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги позивача про застосування ст. 625 ЦК України заявлені за період з 24 жовтня 2019 року по 24 жовтня 2022 рік, тобто за період, в тому числі який стосується періоду дії в країні воєнного стану. Отже в силу приписів п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та суми боргу із урахуванням індексу інфляції підлягають до задоволення лише за період з 24.10.2019 року до 24.02.2022 року часу впровадження у країні воєнного стану. Таким чином 3% річних за вказаний період будуть становити 9\~730,60 гривень із розрахунку: (140\~096,98 грн. *3% *604 дня/100 *365) + (139\~357,28 грн. *3% *74дня/100 *365) + (137060,88 грн. *3% *22дня/ 100 *365) + (135\~718,02 *3% *28 дня/100 *365) + 134\~375,16 грн. *3% *24 дня /100 *365) + (133032,30 *3% *31 день /100 *365) + (131\~681,44 грн. *3% *32 дня/100 *365) + (130\~680,58 грн. *3% *27 дня/ 100 *365) + (129\~329,72 грн. * 3% *12 днів /100 * 365). Розмір інфляційних нарахувань на суму боргу за вказаний період буде становити 28329,32 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» 3% річних та інфляційне нарахування на суму боргу за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 24.10.2019 по 23.02.2022 рік ) у сумі 38059,92 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1357,84 грн. (38059,92 гривень * 2481,00/ 69\~541,63 гривень )

Outcome: partial