Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до\~суду з позовом, поданим представником позивача адвокатом Хмарою М.В., в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року у справі № 569/2137/20 у розмірі 30690,01 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/1718/20 було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року у справі №569/2137/20 було стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2020 року і до досягнення повноліття дитини. 04 березня 2020 року Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито відповідне виконавче провадження № 61443684. Однак, з серпня 2022 року відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Внаслідок абсолютного невиконання судового наказу за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 33395 грн. Загальна пеня за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01 серпня 2022 року по 09 червня 2023 року становить 30690,01 грн. Ухвалою від 12 липня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання зповідомленням (викликом) сторін. У поданому до суду клопотанні від 06 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Юсько І.М. просить справу розглянути без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки до суду відповідача, повідомленог належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2020 року у цивільній справі № 569/1718/20. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 24 січня 2020 року. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року у справі № 569/2137/20 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. За розрахунком старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Адамчо В.С., здійсненим 05 червня 2023 рок у виконавчому провадженні № 61443684 з примусового виконання судового наказу № 569/2137/20, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 31 травня 2023 року становить 33395 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. В разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. В п.2.2 постанови пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року Верховний Суд України роз`яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені ) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, здійснений державним виконавцем, підтверджує факт невиконання відповідачем аліментних зобов`язань за період з серпня 2022 року по травень 2023 року, оскільки сплата аліментів за спірний період ним не здійснювалась. Докази існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, у справі відсутні. За розрахунком позивача, з яким суд погоджується, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2022 року до 09 червня 2023 року становить 30690,01 грн. Враховуючи, що суд не встановив обставин, які б підтверджували відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої\~ст.196 СК України\~пені за прострочення сплати аліментів, а тому позов належить задовольнити. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved