Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 11680, 20 грн. та 20000 грн. компенсації за заподіяну моральну (нематеріальну) шкоду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та його майна, а тому просить суд позов задовольнити. Ухвалою суду від 20.04.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, але подав через канцелярію суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв і від нього не надходило клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.02.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 ККУ та звільненням засудженого від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що майнова шкода завдана позивачу, складається з вартості автомобіля марки «ВАЗ 21013» 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (Vin [NUMBER] , в повній заводській комплектації та технічно справному стані, станом на 28 жовтня 2021 року, що підтверджується висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 28.01.2022 № СЕ-19/114-22/480-АВ, а також просить стягнути заподіяну йому моральну шкоду, яку він визнає у розмірі 20000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю, а п. 7 згаданої Постанови зазначено, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичні чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд погоджується, що внаслідок протиправних дій із боку відповідача позивачеві заподіяні також і моральні збитки, які підлягають відшкодуванню. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що протиправними діями відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Неправомірні суспільно-небезпечні діяння відповідача потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на звернення у поліцію, приймання участі у слідчих діях і в судовому розгляді справи. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, характер та обсяг страждань позивача, особи відповідача та інші істотні обставини справи, а тому приходить до висновку, що сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. є належною та справедливою компенсацією. На думку, суду ця сума буде відповідати характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Відтак, позовні вимоги позивача слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved