Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить встановити факт належності її чоловіку [PERSON] , померлому [INFO] , житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями, мотивуючи тим, що є спадкоємцем після смерті чоловіка, але спадщину оформити не може у зв`язку з тим, що про право власності чоловіка на житловий будинок не зареєстровано належним чином. Сторони та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO] , позивач є його дружиною, про що свідчать копії свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2023 року та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 липня 1987 року. Згідно запису погосподарської книги №1, номер об`єкту [NUMBER] , будинок, який знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується довідкою Заліського старостинського округу Народицької селищної ради Житомирської області №106 від 08 вересня 2023 року. Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №56 від 08 червня 2023 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] , станом на 29 грудня 2012 року, не проводилась. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлому [PERSON] зазначеного вище домоволодіння доведеним. Встановлення цього факту необхідне для реалізації позивачем спадкових прав. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка й 14 серпня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами їй було відмовлено. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Зазначені обставини підтверджуються постановою Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про відмову у вчиненні нотаріальної дії №376/02-31 від 14 серпня 2023 року, листом Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) №459/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №73967009 від 15 вересня 2023 року. Враховуючи те, що при житті спадкодавець позивача не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на нерухоме амвйно, внаслідок чого позивач не може оформити спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1610 гривень 40 копійок, враховуючи положення статей 141, 294 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved