Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пеніза несплату аліментів на дитину. В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої редакції позовної заяви від 03.10.2023, позивачка зазначила, що відповідачем мають спільного неповнолітнього сина.Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від31.05.2011 стягнуто щомісяця з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 грн. Рішенням цього ж суду від 31.08.2018 збільшено розмір аліментів на сина до 1/4 частини усіх видів доходів. Однак, відповідач рішення суду не виконує, аліменти на дитину не сплачує, тому станом на 01.10.2023у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 106620,40 грн. За підрахунком позивача розмір неустойки за вказаний період становить 273630грн.Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 273630,53 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання. Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чино,в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого\~ про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 12.08.2011. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9,10) Судом встановлено, що рішенняНовомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/3590/18 від 31 серпня 2018 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи дня набрання законної сили і до досягнення сином повноліття. Рішення суду набрало законної сили 01 жовтня 2018 року (а.с.11-14). Згідно розрахунку державного виконавця, станом на 01.10.2023 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, стягнутих за виконавчим листом від 18.10.2018 №183/3590/18 складає 106620,40 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Звертаючись до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а також з уточненою позовною заявою позивач додала розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Суд враховує, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.. В свою чергу, відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надавсуду доказів відсутності своєї вини в несплаті аліментів, а томусуд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. Разом з тим, позивачкою заявлено вимоги про стягнення пені, яка перевищує розмір заборгованості за аліментами. Проте, за правилами ст.196 СК України одержувач аліментів має право на отримання пені, яка не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 100% заборгованості у сумі 106620,40 грн. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.За вимогою про стягнення пені, яку судом задоволено повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved