Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача, наступну інформацію, розповсюджену відповідачем у мережі «Фейсбук» у спільноті «Дитина Має Право» всеукраїнський портал», починаючи з 17 березня 2021 року, а саме, щодо роботи позивача вебкам моделлю з роздяганням на камеру, здійснення позивачем діяльності з надання послуг приватних танців одиноким чоловікам в їх оселях, неучасті позивача у вихованні та утриманні власної дитини, та те, що позивач є незрілою особистістю, зобов`язати відповідача, спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію, шляхом видалення публікації у якій вона містилась, та не пізніше ніж впродовж трьох робочих днів з моменту набрання чинності рішенням суду опублікувати у мережі «Фейсбук» у спільноті «Дитина Має Право» всеукраїнський портал» наступне повідомлення: «Раніше я у цій групі поширила недостовірну інформацію відносно колишньої дружини мого цивільного чоловіка, [PERSON] , що вона нібито працює вебкам моделлю, роздягаючись на камеру, надає послуги приватних танців на дому в одиноких чоловіків за гроші, не займалась вихованням та утриманням власної дитини, є незрілою особистістю. Звертаюсь до всіх, хто це читає: то була неправда, вибачне мене будь ласка. Колишня дружина мого чоловіка ніколи такою діяльністю не займалася, приймала участь у вихованні власної дитини, є дорослою, розвиненою особистістю. Вибачте, що я всіх намагалась ввести в оману», також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 гривень. При цьому позивачка посилається на те, що вона із здивуванням знайшла вищезазначену інформацію про себе у спільноті «Дитина Має Право» всеукраїнський портал», яка є недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права. Сумнівів стосовно того, що вказану інформацію розповсюдила [PERSON] у позивачки не має, своїми неправомірними діями відповідачка принизила честь, гідність, престиж, ділову репутацію, чим заподіяла моральну шкоду, яка виразилася в моральних переживаннях, а тому [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. Представник позивача адвокат Струкова К.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідач адвокат Шаповалов О.Ю. у судовому засіданні просив у задоволенні вимог відмовити з підстав викладених у наданому до суду відзиві на позов. Вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації не підлягають задоволенню з наступних підстав. У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Положенням статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. У пунктах 9, 12 та 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, її недостовірність, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що саме [PERSON] є автором публікацій та коментарів, викладених у соціальній мережі «Фейсбук», зі змістом яких не погоджується позивачка. Не доведено, що саме [PERSON] поширювала оспорювану позивачем інформацію в мережі Інтернет з огляду на те, що мережа «Фейсбук» є соціальною, загальнодоступною мережею, де будь-хто, без ідентифікації особи може створити будь-яку кількість сторінок, під будь-яким (в тому числі вигаданим) іменем, публікувати тексти, коментарі, копіювати і зберігати на власних пристроях фото осіб з інших сторінок. Оскільки, інтернет-мережа «Фейсбук» при реєстрації сторінки не вимагає ідентифікацію особи згідно особистих документів (паспорта, свідоцтва про народження), то ідентифікувати особу, яка публікує, поширює певну інформацію неможливо за винятком сторінок, які створені і інформацію про які поширюють офіційно державні органи, офіційні особи. При таких обставинах та враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, тому вони задоволенню не також підлягають.

Outcome: dismissed