Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова із згаданим позовом, в якому прохає позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано, та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом всього часу після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на повному її утриманні. З моменту припинення сімейних відносин, відповідач не бере жодної участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини, не переймається її духовним та культурним розвитком. Зазначає, що відповідач обізнаний про місце проживання доньки, йому відомі засоби зв`язку, однак він свідомо не спілкується з дитиною, не бере участі у її житті, не надає допомоги на утримання доньки, присуджені на рішенням суду аліменти не сплачує, не цікавився навчанням дитини. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими правами та обов`язками, самоусунувся від покладених на нього батьківських обов`язків у відношенні доньки, у зв`язку із чим позивач прохає позбавити [PERSON] батьківських прав. Провадження у справі було відкрито за ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.02.2022, розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла справа № 641/542/22, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Високих М.С. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2023 справу було прийнято до провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за вказаним цивільним позовом [PERSON] до судового розгляду по суті. Сторони, представник позивача, представник третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради прохав проводити розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не прибув, правом подання відзиву на позов не скористався, з огляду на що суд дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, 09.10.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, встановивши фактичні обставини, дослідивши матеріали та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ч.1ст.9 Конвенції про права дитини). Отже, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) [PERSON] народилась [INFO] у м. Харкові та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2018. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради №01-05154-2019 від 18.04.2019, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно із копією паспорта, також є [ADDRESS] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.11.2018, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1559,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. За повідомленням адміністрації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №362 комбінованого типу Харківської міської ради від 25.09.2018 (а.с.13), [PERSON] приводить до закладу і забирає додому мати [PERSON] , вона ж відвідує батьківські збори. Батько дитини дошкільний навчальний заклад не відвідував. Згідно з листом від 31.01.2022 Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №68 Харківської міської ради Харківської області, [PERSON] , навчається у школі з 01.09.2019 в 3-А класі. Дівчинка за характером спокійна, товариська, дружелюбна, на уроках активна. Свідерська [PERSON] мешкає разом із мамою, вихованням доньки займається [PERSON] , яка підтримує тісний зв`язок з класоводом, цікавиться шкільним життям, регулярно відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] , [PERSON] , до адміністрації школи, класовода з питаннями щодо шкільного життя доньки ніколи не звертався, батьківські збори не відвідував (а.с.20). Згідно листа від 31.01.2022 Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №68 Харківської міської ради Харківської області та керівника шкільного гуртка танців «VALERI», [PERSON] відвідує шкільний гурток танців «VALERI» з вересня 2019 року. Мати дитини - [PERSON] цікавиться та підтримує позашкільний розвиток [PERSON] , регулярно відвідує батьківські збори танцювального гуртка « [INFO] », оплачує заняття. Батько [PERSON] до керівника гуртка ні з якими питаннями, стосовно розвитку дитини в танцях не звертався, батьківські збори не відвідував (а.с.21). За інформацією наданою КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №362 Комбінованого типу Харківської міської ради від 02.02.2022, до садочка приводила дитину мати, сплачені квитанції за харчування щомісячно надавала [PERSON] , вона ж відвідувала батьківські збори і святкові заходи, цікавилась розвитком та здоров`ям дитини. Батько заклад дошкільної освіти не відвідував. Згідно з повідомленням КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради від 01.02.2022 (а.с.23), [PERSON] перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24», профілактичні огляди та щеплення проводяться відповідно до віку. У разі хвороби на прийом до лікарня звертається мати, [PERSON] супроводжує доньку під час оглядів та щеплень, піклується про стан здоров`я дитини, виконує рекомендації лікарів, забезпечує лікування, створює умови для оздоровлення доньки. Батько станом здоров`я дитини не цікавиться, на прийом до лікаря доньку не супроводжував. За змістом позову, спільна донька сторін постійно проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні, мати самостійно виховує доньку, піклується про стан її здоров`я, розвиток. Батько дитини свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, протягом тривалого часу не спілкується з дитиною, не навідує доньку, не цікавиться її успіхами, не виявляє турботу щодо навчання, фізичного і духовного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Зазначені позивачем обставини повністю підтверджуються висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 23.05.2023 №193, згідно з яким Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , доцільним. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.) Згідно із ч.2, ч.4 ст.155 СК України,\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом\~ст.165 Сімейного кодексу України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по відношенню до дитини, не проявляючи до доньки батьківської турботи, не спілкується та не опікується нею, хоча має таку можливість, матеріальної підтримки не надає. З огляду на досліджені докази, суд вважає, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною а поведінка відповідача відносно доньки є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав у відношенні до малолітнього доньки. Таким чином суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Між тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у відповідності до вимог\~ст.169 СК України\~мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved