Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

1. Позиція сторони позивача. 27 червня 2023 року представник позивач, - адвокат Сафронов О.С., який діє в інтересах [PERSON] , подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик Віктор Вікторович «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом». Згідно позовних вимог позивач, просить суд визнати, що строк на прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , був пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянина російської федерації, місце постійного проживання та реєстрації якого на момент смерті не відомо, помер у місті Москва російської федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , мовою оригіналу: «свидетельство о смерти серии № 881434, видано 01.04.2022 г., место выдачи свидетельства 97750115 Орган ЗАГС Москвы №115, Многофункциональный центр предоставления государственных услуг района Сокольника, о чём: 01 апреля 2022 года составлена запись акта о смерти № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , место смерти Российская Федерация, г. Москва», який є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.06.1988 року Горотелом ЗАГС м. Дніпродзержинськ та актовим записом № 1860 зробленим в книзі реєстрації актів про народження, де в графі батько записано [PERSON] а в графі мати [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації, місце постійного проживання та реєстрації якого на момент смерті не відомо, помер у місті Москва російської федерації, про що свідчить, мовою оригіналу: «свидетельство о смерти серии ХМЮ № 881434, видано 97750115 Орган ЗАГС Москвы № 115, Многофункциональный центр предоставления государственных услуг района Сокольника, о чем 01 апреля 2022 года составлена запись акта о смерти № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , место смерти Российская Федерация, г. Москва». Після смерті батька відкрилась спадщина на частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі № 992. Згідно Витягу № 11563542 з Державного реєстру речових прав, квартира [ADDRESS] , загальною площею 29,1 кв.м. та житловою площею 15 кв.м., належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина РФ, серія та номер [NUMBER] виданий Російська Федерація, адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності 3057934 від 25.10.2013 року. Крім [PERSON] , іншим спадкоємцем за законом та співвласником вищезазначеної квартири є дружина померлого, [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації, що підтверджується, мовою оригіналу: «свидетельство о заключении брака серии І-АГ № 666802, виданное 07 марта 2003 года, место регистрации Отдел ГАГС города Новороссийска Краснодарского края, Россия, о чем 07 марта 2003 года составлена запись акта о заключения брака № 272 [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] ». [INFO] [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , діючої на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] , Радником з консульських питань Посольства України у Сполучених Штатах Америки 18.08.2022 (вісімнадцятого серпня дві тисячі двадцять другого) року за р. № 581, від імені [PERSON] , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та тимчасово проживаючого в США, звернулась до приватного нотаріуса Красношлик В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , громадянина російської федерації. 12.04.2023 року на підставі заяви представника [PERSON] , [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, заведено спадкову справу за № 19/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72128313 від 12.04.2023 року. 08 травня 2023 року Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношликом В.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю встановити факт смерті громадянина російської федерації [PERSON] , та у зв`язку з пропущеним спадкоємцем строком для прийняття спадщини. Однак, вказаний строк для прийняття спадщини фактично пропущений не був. Спадкоємцями першої черги померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] є син, [PERSON] , [INFO] та дружина, [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації. Приписами ст. 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. [PERSON] , [INFO] тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, про смерть батька дізнався у серпні 2022 року та відразу 18 серпня 2022 року у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки у Посольстві Україна в США подав Заяву до відповідного органу нотаріату усім кого це стосується, про те, що він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , ця заява була посвідчена Радником з консульських питань Ворона К.М. та зареєстрована в реєстрі № 580 від 18.08.2022 року, таким чином Заява про прийняття спадщини [PERSON] подана з додержанням строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Також [PERSON] , [INFO] тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, про смерть батька дізнався у серпні 2022 року та відразу 18 серпня 2022 року у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки у Посольстві Україна в США надав Довіреність, якою уповноважив [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] бути його представником в усіх без винятку установах, підприємствах та організаціях незалежно від підпорядкування, форми власності та галузевої належності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в державних органах, ІДНАП, в державних нотаріальних конторах та перед приватними нотаріусами, в реєструючих органах з питань реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, перед державними реєстраторами, а також у стосунках з підприємствами, організаціями, незалежно від форми власності та підпорядкування, галузевої належності та підпорядкування, службовими та посадовими особами, в тому числі у відповідному виконавчому комітеті міської ради, виконавчій службі, Управлінні Пенсійного Фонду, органах містобудування та архітектури, архівних установах, закладах судової експертизи, з питань оформлення моїх спадкових прав до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] на все спадкове майно - рухоме та нерухоме, на яке він має право та представляти його інтереси з питань реєстрації права власності на належне йому рухоме та нерухоме майно, одержане ним у власність в результаті спадкування. Довіритель [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , намагалася отримати документ, який би підтвердив факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю, 24.02.2022 року Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією. Таким чином отримання свідоцтва про смерть померлого [INFO] , громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , який помер у російській федерації в місті Москва, належним чином посвідченого ускладнилось а в подальшому стало взагалі неможливим, вдалося отримати лише копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 97750115 Органом ЗАГС Москви № 115. [PERSON] , [INFO] не проживав разом з померлим [INFO] , громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , який помер у російській федерації в місті Москва, оскільки тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, тому відповідно до вимог ч. І ст.1269, ч. 1 ст.1270 Цивільного кодексу України, бажаючи прийняти спадщину, мав строк у шість місяців з часу відкриття спадщини для її прийняття, тобто у строк до 30 вересня 2022 року включно, з такою заявою він звернувся 18.08.2022 року до Посольства Україна в США, яку адресував до відповідного органу нотаріату усім кого це стосується, про те, що він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , ця заява була посвідчена Радником з консульських питань Ворона К.М. та зареєстрована в реєстрі № 580 від 18.08.2022 року. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом саме до приватного нотаріуса Красношлик В.В. довіритель [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , звернулась 12 квітня 2023 року, тому приватний нотаріус Красношлик В.В. Постановою від 08 травня 2023 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю встановити факт смерті громадянина російської федерації [PERSON] , та у зв`язку з пропущеним спадкоємцем строком для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, позивач вважає, що пропуск строку встановленого для прийняття спадщини, обумовлений поважними причинами, та будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, з огляду на що є всі підстави для визначення позивачу судом додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що його спадкові права порушено, він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних підстав, а тому звернувся із даним позовом до суду із вимогою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. 2. Позиція сторони відповідача та третьої особи. Відповідач, представник Кам`янської міської ради, не скористався своїм правом та Відзив на позовну заяву до суду не надав, в судове засідання призначене на 09.10.2023 року не з`явився, але раніше 17.08.2023 року представником КМР за довіреністю було надано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просили прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі наявних доказів (а.с.48). Третя особа: Приватний нотаріус\~ Кам`янського\~районного нотаріального\~округу Красношлик\~Віктор Вікторович через електронний суд подав 20.07.2023 року заяву про розгляд справи без його участі, не заперечували, щодо прийняття судом рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.39). 3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. 27 червня 2023 року представник позивач, - адвокат Сафронов О.С., який діє в інтересах [PERSON] , подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик Віктор Вікторович «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом». (а.с.2-7). 27 червня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Івченко Т.П. (а.с.26). 30 червня 2023 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.27). 20 липня 2023 року третя особа, Приватний нотаріус\~Кам`янського районного\~нотаріального округу\~Красношлик Віктор\~Вікторович через електронний суд подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечували, щодо прийняття судом рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.39). 17 серпня 2023 року представником відповідача Кам`янської міської ради за дорученням подано заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.48). 17 серпня 2023 року представник позивача, адвокат Сафронов О.С., через канцелярію суду надав заяву в якій просив суд закрити підготовче судове засідання та призначити справу у судове засідання для розгляду по суті (а.с.51). 17 серпня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська підготовче провадження по цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.52). 09 жовтня 2023 року представник позивача, адвокат Сафронов О.С., через канцелярію суду надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, без застосування технічних засобів, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача та третьої особи (а.с.69). Розгляд справи по суті відбувся 09.10.2023 за відсутності сторін. Крім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались дати всіх судових засідань по справі. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~ Враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.06.1988 року Горотелом ЗАГС м. Дніпродзержинськ та актовим записом № 1860 зробленим в книзі реєстрації актів про народження, де в графі батько записано [PERSON] а в графі мати [PERSON] (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації, місце постійного проживання та реєстрації якого на момент смерті не відомо, помер у місті Москва російської федерації, про що свідчить, мовою оригіналу: «свидетельство о смерти серии ХМЮ № 881434, видано 97750115 Орган ЗАГС Москвы № 115, Многофункциональный центр предоставления государственных услуг района Сокольника, о чем 01 апреля 2022 года составлена запись акта о смерти № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , место смерти Российская Федерация, г. Москва» (а.с.13). Після смерті батька відкрилась спадщина на частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі № 992 (а.с.15). Згідно Витягу № 11563542 з Державного реєстру речових прав, квартира [ADDRESS] , загальною площею 29,1 кв.м. та житловою площею 15 кв.м., належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина РФ, серія та номер [NUMBER] виданий Російська Федерація, адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності 3057934 від 25.10.2013 року (а.с.16). Як встановлено судом, крім позивача, [PERSON] , іншим спадкоємцем за законом та співвласником вищезазначеної квартири є дружина померлого, [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації, що підтверджується, мовою оригіналу: «свидетельство о заключении брака серии І-АГ № 666802, виданное 07 марта 2003 года, место регистрации Отдел ГАГС города Новороссийска Краснодарского края, Россия, о чем 07 марта 2003 года составлена запись акта о заключения брака № 272 [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] » (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, про смерть батька дізнався у серпні 2022 року та відразу 18 серпня 2022 року у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки у Посольстві Україна в США подав Заяву до відповідного органу нотаріату усім кого це стосується, про те, що він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , ця заява була посвідчена Радником з консульських питань Ворона К.М. та зареєстрована в реєстрі № 580 від 18.08.2022 року, таким чином Заява про прийняття спадщини [PERSON] подана з додержанням строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. (а.с.19). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, про смерть батька дізнався у серпні 2022 року та відразу 18 серпня 2022 року у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки у Посольстві Україна в США надав Довіреність, якою уповноважив [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] бути його представником в усіх без винятку установах, підприємствах та організаціях незалежно від підпорядкування, форми власності та галузевої належності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в державних органах, ІДНАП, в державних нотаріальних конторах та перед приватними нотаріусами, в реєструючих органах з питань реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, перед державними реєстраторами, а також у стосунках з підприємствами, організаціями, незалежно від форми власності та підпорядкування, галузевої належності та підпорядкування, службовими та посадовими особами, в тому числі у відповідному виконавчому комітеті міської ради, виконавчій службі, Управлінні Пенсійного Фонду, органах містобудування та архітектури, архівних установах, закладах судової експертизи, з питань оформлення моїх спадкових прав до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] на все спадкове майно - рухоме та нерухоме, на яке він має право та представляти його інтереси з питань реєстрації права власності на належне йому рухоме та нерухоме майно, одержане ним у власність в результаті спадкування (а.с.12). Як встановлено матеріалами справи, 12.04.2023 року на підставі заяви представника [PERSON] , [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, заведено спадкову справу за № 19/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72128313 від 12.04.2023 року (а.с.20). Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношликом В.В. від 08 травня 2023 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю встановити факт смерті громадянина російської федерації [PERSON] , та у зв`язку з пропущеним спадкоємцем строком для прийняття спадщини (а.с.21). Як встановлено в судовому засіданні, довіритель [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , намагалася отримати документ, який би підтвердив факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю, 24.02.2022 року Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією. Таким чином отримання свідоцтва про смерть померлого [INFO] , громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , який помер у російській федерації в місті Москва, належним чином посвідченого ускладнилось а в подальшому стало взагалі неможливим, вдалося отримати лише копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 97750115 Органом ЗАГС Москви № 115. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] не проживав разом з померлим [INFO] , громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , який помер у російській федерації в місті Москва, оскільки тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, тому відповідно до вимог ч. І ст.1269, ч. 1 ст.1270 Цивільного кодексу України, бажаючи прийняти спадщину, мав строк у шість місяців з часу відкриття спадщини для її прийняття, тобто у строк до 30 вересня 2022 року включно, з такою заявою він звернувся 18.08.2022 року до Посольства Україна в США, яку адресував до відповідного органу нотаріату усім кого це стосується, про те, що він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , ця заява була посвідчена Радником з консульських питань Ворона К.М. та зареєстрована в реєстрі № 580 від 18.08.2022 року (а.с.19). З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом саме до приватного нотаріуса Красношлик В.В. довіритель [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , звернулась 12 квітня 2023 року, тому приватний нотаріус Красношлик В.В. Постановою від 08 травня 2023 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю встановити факт смерті громадянина російської федерації [PERSON] , та у зв`язку з пропущеним спадкоємцем строком для прийняття спадщини (а.с.21). 5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до\~ст. 19 ЦК України\~особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Згідно із\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено,\~що за\~позовом спадкоємця,\~який пропустив строк для прийняття спадщини\~з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи зі змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При зверненні Позивачки до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується Постановою від 17.09.2020 року. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з абз. 6 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що він не проживав разом з померлим [INFO] , громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , який помер у російській федерації в місті Москва, в теперішній час тимчасово проживає за межами України у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки, але бажаючи прийняти спадщину, маючи строк у шість місяців з часу відкриття спадщини для її прийняття, тобто у строк до 30 вересня 2022 року включно, звернувся з такою заявою 18.08.2022 року до Посольства Україна в США, яку адресував до відповідного органу нотаріату усім кого це стосується, заява про те, що він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , була посвідчена Радником з консульських питань Ворона К.М. та зареєстрована в реєстрі № 580 від 18.08.2022 року, але на території України за місцем відкриття спадщини позивач звернутися до відповідно нотаріуса не мав змоги, оскільки мешкає за межами держави України, тому суд вважає, що причини пропуску Позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, відповідно пропущений строк підлягає поновленню. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За таких обставин суд вважає, що позивач дійсно мав поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій, направлених на вчасне подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. При здійсненні судочинства суди застосовують\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 цього ж Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Отже, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач має тривалу хворобу, постійно тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, є інвалідом, що призвело до неможливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений\~статтею 1270 Цивільного кодексу України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 6. Судові витрати. \~Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved