Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

у червні 2023 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в сумі 17099,29 грн та судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в позові в повному обсязі, зазначила,\~що є\~інвалідом І\~групи по\~зору і\~при укладенні\~кредитного договору\~не мала\~можливості за\~станом здоров`я\~ознайомитись зі\~змістом та\~умовами та просила застосувати строки позовної давності. Представник позивача подала відповідь на відзив, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та значила, що строки позовної давності не пропущено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (правонаступником якого з 31.10.2018 є Акціонерне товариство «МЕГАБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 183-308-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою в сумі 17376 грн 68 коп. зі сплатою 10% річних за користування ним на строк з 26 липня 2017 року до 24 липня 2020 року. Відповідно до пункту 2.8. вказаного кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,5% від суми кредиту та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з пунктом 2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди становить 997 грн 09 коп. та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Пунктом 2.11. кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний пунктом 2.2 договору, складає 0,1% річних. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з пунктом 4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до пункту 3.2.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Крім того, пунктом 6.3. вказаного кредитного договору сторони визначили, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 17376 грн 68 коп., що підтверджується підписом відповідача у заяві на видачу готівки № TR.1645300.3708.46 від 26.07.2017 року. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 05 травня 2023 року становить 17099 грн 29 коп., з якої: 14365 грн 65 коп. сума заборгованості за кредитом; 561 грн 54 коп. сума нарахованих та несплачених процентів; 2172 грн 10 коп. залишок нарахованої та несплаченої комісії. Відповідачем вказаного розрахунку не спростовано. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини 1\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1\~та 2\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Разом з тим, п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві\~та\~перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу\~України доповнено вказаним вище п. 12 на підставі п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX, який до даного часу є чинним. Враховуючи встановлені у даній цивільній справі обставини та приймаючи до уваги положення п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд приходить до висновку, що підстави для застосування строків позовної давності щодо вимог АТ «Мегабанк» відсутні. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають задоволенню. Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до статті 141\~ЦПК України необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved