Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 квітня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що 26 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 398, який підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що у свою чергу видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. [INFO] від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , про що 23 березня 2018 року складено відповідний актовий запис № 634, що у свою чергу підтверджується саме свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. Підставою розірвання даного шлюбу є те, що починаючи з 2023 року, стосунки позивача з відповідачем, як дружини з чоловіком почали різко погіршуватися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, які відбувалися практично кожного дня. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми власними інтересами. Фактично сім`я, як така припинила своє існування. Станом на сьогоднішній день сторони спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують протягом тривалого часу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/16527/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Сампара Н. М. подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розгляд цивільної справи проводити за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 26 квітня 2014 року зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 398. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, подавши суду відповідну заяву, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору 536,80 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 536,80 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved