Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

14.06.2021 року [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою. Позов мотивує тим, що йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 09.01.2016 року Територіальним сервісним центром 1245, належить автомобіль марки «MG 550» реєстраційний номер [NUMBER] . 26.12.2020 року о 11:35 в м.Нікополь по вул.Електрометалургів, водій [PERSON] керувала автомобілем «Mercedes Benz CLA-class» н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з належним йому автомобілем «MG 550» н.з. [NUMBER] , під керуванням його сина - [PERSON] , який зупинився попереду, після чого вже некерований автомобіль «MG 550» н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем Шевролет Лачеті н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , котрий стояв попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а отже йому, як власнику автомобіля «MG 550» н.з. [NUMBER] , завдано матеріальної шкоди. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2021 року (справа №182/7699/20, суддя Ступак Т.С.) водія [PERSON] визнано винною у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes Benz CLA-class» н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 201945837. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надалі (ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ») ним до страхової компанії були надані всі документи, визначені ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ», у тому числі: письмово повідомлено ПрАТ «СК«ВУСО» про страховий випадок, надано можливість оглянути та сфотографувати пошкоджений автомобіль, направлено заяву на виплату страхового відшкодування та постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. До місця знаходження пошкодженого автомобіля «MG 550» н.з. [NUMBER] , на замовлення ПрАТ «СК«ВУСО», прибув представник, який здійснив огляд автомобіля тільки зовні, сфотографував зовнішні пошкодження автомобіля та пояснив, що експертну оцінку завданої йому шкоди робити він не буде, оскільки ПрАТ «СК«ВУСО`його попросили здійснити лише зовнішній огляд автомобіля. Враховуючи роз`яснення представника ПрАТ «СК«ВУСО» про те, що для встановлення повного розміру завданої шкоди, необхідно досліджувати автомобіль в умовах СТО, з частковим розбиранням автомобіля та виявленням пошкоджень, які могли бути прихованими та які він не міг побачити, а для цього необхідно залучити експерта, було прийнято рішення встановити експертним шляхом розмір завданої шкоди, який був завданий пошкодженням автомобіля «MG 550» н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в наслідок ДТП № 889 від 27.02.2021 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Печерицею Г.В.: 1.Ринкова вартість становить 233793,37 грн.; 2.Вартість відновлюваного ремонту становить 163272,45 грн.; 3.Величина матеріального збитку 120560,38 грн. Згідно платіжного доручення №889 від 27.02.2021 року, за послуги судового експерта-автотоварознавця Печериці Г.В. з визначення розміру завданої матеріальної шкоди, ним було сплачено 4500,00 гр., що є реальними витратами, які він поніс та які у відповідності до п.34.3 ст.34 ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ» повинні бути також відшкодовані ПрАТ «СК«ВУСО». Вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП № 889 від 27.02.2021 року, також було надіслано до ПрАТ «СК«ВУСО». Загальний розмір, який підлягав виплаті йому в якості страхового відшкодування, становить: 120560,38 -24112,07+4500,00-2600,00=98348,31 грн., де 120560,38 грн.- вартість відновлюваного ремонту автомобіля «MG 550» н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу; 24112,07 грн. -20% ПДВ; 4500,00 грн.- послуги судового експерта-автотоварознавця Печериці Г.В. з визначення розміру завданої матеріальної шкоди; 2600,00 грн.-франшиза, згідно умов договору страхування. 29.03.2021 року, без узгодження із ним суми страхового відшкодування, без будь-якого обґрунтування суми, яка підлягала виплаті, на його рахунок від ПрАТ «СК«ВУСО» були перелічені грошові кошти у сумі - 72776,78 грн., з приміткою «страхове відшкодування за договором 201945837». Враховуючи, що сума 72776,78 грн. є значно меншою ніж розмір шкоди, який був розрахований у відповідності до ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ» та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», з метою досудового врегулювання відносин, що виникли з приводу виплати страхового відшкодування, до ПрАТ «СК«ВУСО» була направлена досудова вимога-претензія з вимогою виплатити різницю між вже виплаченою сумою страхового відшкодування (72776,78 грн.) та розміром шкоди, який було визначено у визначений ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ» спосіб (98348,31 грн.). Також вимагав направити на свою адресу документи, які б підтверджували розмір страхового відшкодування, що вже був виплачений. На вимогу-претензію ПрАТ «СК«ВУСО» надіслало відповідь (вих..№2291/2087658 від 22.04.2021 р.) та пояснили, що розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Звіту №2087658 про оцінку вартості (розміру) збитку, причиненого пошкодженнями транспортного засобу, складеного 01.03.2021 року, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин) складав 105330,62 грн. Зазначили яким чином була розрахована сума страхового відшкодування: 48574,12+15742,30=64316,42 грн.(вартість запасних частин та матеріалів, що підлягають заміні); 23801,32 грн. - коефіцієнт фізичного зносу на запчастини (0,49%); 6752,52 грн. - ПДВ на вартість запчастин та матеріалів; 41014,20 грн. - вартість відновлювально-ремонтних робіт; 2000,00 грн. - франшиза; 72776,78 грн. -вартість матеріального збитку. Жодних документів на підтвердження того хто складав Звіт №2087658 про оцінку вартості (розміру) збитку від 01.03.2021 року, на підставі яких відомостей був складений Звіт, а також жодного документу про узгодження з ним розміру шкоди або погодження з ним суми страхового відшкодування, ПрАТ «СК«ВУСО» не надало. Вважає, що ПрАТ «СК«ВУСО» зобов`язане сплатити різницю між вже виплаченою сумою страхового відшкодування (72776,78 грн.) та розміром шкоди, який було визначено у визначений ЗУ «ПОСЦПВВНТЗ» спосіб (98348,31 грн.), яка становить: 98348,31 грн.-72776,78 грн.=25571,53 грн. Враховуючи, що загальний (фактичний) розмір матеріальної шкоди, завданий йому пошкодженням автомобіля складає: 120560,38 грн. то з урахуванням вже виплаченої суми страхового відшкодування (72776,78 грн.) та суми страхового відшкодування, яка стягується з ПрАТ «СК«ВУСО» (25571,53 грн.), різниця між фактичним розміром шкоди та сумою страхових виплат, становить: 120560,38 грн. - (72776,78 грн.+25571,53 грн.) = 22212,07 грн., яка підлягає стягненню з особи відповідальної за завдання шкоди - [PERSON] . Також зазначає, що окрім завданих йому матеріальних збитків, йому завдано також моральної шкоди. Завдана йому шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля «MG 550» н.з. [NUMBER] . Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося йому перенести. Розмір своїх душевних страждань, з урахуванням розумності та справедливості, він оцінює в 20000,00 грн. Цей розмір враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних із пошкодженням його автомобіля та неможливістю на цей час його відремонтувати. Крім цього, також враховано, що після скоєння ДТП, [PERSON] жодного разу навіть не спробувала врегулювати з ним правовідносини в позасудовому порядку та навіть не вибачилася. Ухвалою про відкриття провадження від 05.08.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.42-43). 01.12.2021 року від представника відповідача ПрАТ «СК«ВУСО» Кваскової М.М. надійшов відзив. Зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 49-54). 30.12.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив. В якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди (а.с.104-111). 30.12.2021 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи №182/3834/21 відповідей на відзиви Приватного акціонерного товариства «СК«ВУСО» та [PERSON] (а.с.116-124). 17.01.2022 року від представника відповідача ПрАТ «СК«ВУСО» Кваскової М.М. надійшли заперечення (а.с.128-130). 02.02.2022 року від відповідача [PERSON] на відповідь позивача [PERSON] на відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.138-143). Ухвалою від 13.03.2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно положень ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. У відповідності до положень статті 33-1 вищевказаного Закону №1961-ІV, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. При цьому, як передбачено п.37.1.3 ст.37 Закону №1961-ІV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Згідно ст.34 вказаного Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст.41цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховик та МТСБУ залучають своїх працівників. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено вимогами ст.ст.77,80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Нікопольського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 03.02.2021 року (справа № 182/7699/20, провадження №3/0182/9/2021) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Під час розгляду справи у судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала повністю. Вказана постанова набрала законної сили 14.02.2021 року (а.с.9). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [PERSON] , а саме автомобіля марки ««Mercedes Benz CLA-class» н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», що підтверджується Полісом №201945837 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії з 14 год. 00 хв. 21.11.2020 р. по 20.11.2021 року включно, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - Двісті шістдесят тисяч гривень; за шкоду заподіяну майну - Сто тридцять тисяч гривень; розмір франшизи дві тисячі гривень) (а.с.10,55). Згідно із виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 29.03.2021 року, ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» перерахувало [PERSON] 72716,78 грн. з приміткою страхове відшкодування за договором №201945837. За результатами проведення автотоварознавчої експертизи №889 від 27.02.2021 року: ринкова вартість автомобіля «MG», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП 26.12.2020 року, складає 233793,37 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «MG», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 26.12.2020 року, складає 163272,45 грн.; величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MG», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 26.12.2020 року, складає 120560,38 грн. Оскільки [PERSON] було відшкодовано лише 72776,78 грн., які не покривають ремонт автомобіля, визначений згідно висновку автотоварознавчої експертизи, то 14.04.2021 року він додатково звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про відшкодування йому решти матеріальної шкоди, проте ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило йому у відшкодуванні вказаної різниці (а.с.29-31). При цьому судом встановлено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №201945837) складає 130000 грн., відповідно, ПрАТ «СК «ВУСО» не використав всю страхову (регламентну суму) і тому, вимога про стягнення з останнього 25571,53 коп. підлягає задоволенню, оскільки суми 130000 грн. достатньо для покриття фактично завданої шкоди [PERSON] . Оскільки, як згідно полісу стахування, франшиза це ті збитки, які попередньо прописані в договорі і які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку, то 2000 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] (винної особи). Відповідно до вимог ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В п.3 ч.2 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. Відповідно до змісту ч. ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 9 і п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Враховуючи, характер правопорушення, що внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , [PERSON] переніс душевні страждання, у нього вимушено змінилися його життєві обставини, йому довелося адаптувався до нових негативних умов, оскільки йому та його сім`ї довелося пересісти на громадський транспорт, що щоденно викликає суттєві незручності як для нього так і для всієї сім`ї, він довгий час перебував у пригніченому стані і, крім того, витратив час на захист прав та інтересів в судовому порядку, у зв`язку з відмовою [PERSON] в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, суд, за встановлених обставин та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 5000 грн., відповідно у стягненні решти суми 15000 грн., слід відмовити за недоведеністю та не співмірністю вимог. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надання правничої допомоги в сумі 3000 грн. підлягають задоволенню, оскільки суду надано докази (відповідні підтверджуючі документи), що позивач поніс такі витрати. До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 25.03.2021 року, додаткову угоду від 25.03.2021 року до договору про надання правничої допомоги від 25.03.2021 року, акт виконаних робіт від 25.06.2021 року про надання правової допомоги з договором від 25.03.2021 року. Всього судові витрати по справі становлять 4816,00 грн., до яких входять: 1816,00 грн. - судовий збір; 3000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача [PERSON] .

Outcome: partial