Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 04.04.2020 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося, до травня 2022 року вони проживали разом, однак в травні 2022 чоловік після сімейних сварок залишив місце поживання та повернувся до адреси своєї реєстрації. Зазначає і про постійні сімейні конфлікти та вчинене щодо неї домашнє насильство зі сторони відповідача. Позивач зауважує, що на сьогоднішній день шлюб існує лише формально, а примирення є неможливим. З посиланням на відповідні правові норми позивачка просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Вирішити питання судових витрат у справі, які стягнути із відповідача (а.с. 1-16). Вказана позовна заява, у день її надходження, передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 (а.с.17). Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 19.06.2023, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі (а.с.18), відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.06.2023, про що повідомлено сторони (а.с.19-21). Ухвалою суду від 29.06.2023 провадження по справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення терміном на 3 місяці (а.с.26). Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.10.2023 провадження у справі поновлено. У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивачки [PERSON] 25.09.2023 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, оскільки немає змоги з`явитися до суду. Підтримала позовні вимоги. Вказала, що строк на примирення не дав результатів. Погодилася на прийняття заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. У раніше скерованій до суду заяві повідомляв про поважність причин своєї неявки лише до 17.07.2023, а також судом задоволено частково його клопотання та надано сторонам у справі строк на примирення. Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи та не скерував клопотань про відкладення судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 04 квітня 2020 року, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено актовий запис № 333, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 квітня 2020 року (а.с.5). Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 10 листопада 2020 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 21 червня 2022 року (а.с.8-9). Спору про поділ майна сторони не заявляють, питання визначення місця проживання дітей на розгляд суду не ставлять. Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося. Судом надавався строк на примирення подружжю, тривалістю три місяці, у зв`язку із чим було зупинено провадження у справі. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2022 року, як вказує позивачка, примирення між ними стало неможливим через конфліктні ситуації, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу. Також позивачка вказує, що подальше перебування у шлюбі суперечить її особистим інтересам, а збереження шлюбу є неможливим. Наданий судом строк на примирення не дав позитивних результатів, а її намір розірвати шлюб залишився в силі. За заявою відповідача [PERSON] судом надавався строк на примирення подружжю, після спливу якого примирення не відбулося. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Крім того, суд зауважує, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і при цьому позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Аналізуючи викладене вище, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, та беручи до уваги те, що дружина переконливо має намір розірвати шлюб, при цьому суд сприяв примиренню сторін, що не дало результатів, беручи до уваги встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. При цьому судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, переконливе бажання дружини розірвати шлюб, а також те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права чоловіка та жінки, а також права їх дітей, із якими батько має змогу бачитися та відповідно брати участь у їх вихованні. Відповідно до статті 110 Cімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом одного року після народження дитини. Разом із тим, на момент подачі позову до суду та розгляду справи [PERSON] , виповнився рік після народження. Беручи до уваги, що примушування до шлюбу не допускається, враховуючи відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачкою при подачі даної позовної заяви до суду сплачено 1 073 гривні 60 копійок судового збору, які остання просить стягнути з відповідача. Враховуючи факт задоволення позовних вимог, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат на оплату судового збору у розмірі 1 073 гривні 60 копійок. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved