Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] з вимогами: визнати відсутнім права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3520886900:02:000:0062; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права від 10 грудня 2019 року №34646102 на земельну ділянку, кадастровий номер 3520886900:02:000:0062; зобов`язати [PERSON] повернути [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3520886900:02:000:0062. Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка, площею 6,8002 га, кадастровий номер 3520886900:02:000:0062, що передана відповідачу у користування строком на 49 років на підставі підписаного з [PERSON] договору оренди від 10.01.2011 року. [INFO] [PERSON] помер. Вважає, що договір оренди землі від 10.01.2011 року є невчиненим (неукладеним), тому земельна ділянка перебуває в оренді відповідача без належних правових підстав, а також державна реєстрація права оренди за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена безпідставно. Так, станом на час реєстрації договору оренди землі 17.10.2012 року він мав бути зареєстрований не у відділі Держкомзему, а у відділі Держземагентства з тих підстав, що в силу змін до законодавства, що регулює питання земельних відносин, станом на 17.10.2012 року Відділ Держкомзему у Бобринецькому районі припинено як юридичну особу. Отже, відповідач не забезпечив у визначеному законодавством порядку державну реєстрацію договору оренди. Ухвалою суду від 29.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області (а.с.31-32). 27.06.2023 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що договір оренди землі від 10.01.2011 року, укладений між сторонами щодо земельної ділянки площею 6,8002 га зареєстровано в Державному реєстрі земель за №352088694002453 17.10.2012 року, належним чином виконується сторонами та не є припиненим або розірваним, а реєстрація вказаного договору проведена відповідно до чинного законодавства. Відповідач має право оренди земельної ділянки з до 17.10.2061 року, з правом пролонгації. Посилання позивача на те, що відділ Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області припинено до 17.10.2012 року є невірним, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи є 05.03.2013 року, №14221120012000543, що вказує на те, що відділ Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області мав реєстрацію, як орган державної влади до 05.03.2013 року (а.с.44-49). Ухвалою суду від 21.08.2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів (а.с.62-63). Ухвалою суду від 07.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.79-80). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині вимог позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.6). Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав заяву в якій просив повести розгляд справи без його участі та відмовити у задоволенні позову, підтримує обставини викладені у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень не подав. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 березня 2012 року серії ЯК № 345431 належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8002 га, розташована за межами населеного пункту Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520886900:02:000:0062, що встановлено з постанови Верховного Суду від 29.12.2022 року по справі №383/964/21-ц (а.с.50-53). 10 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки строком на сорок дев`ять років. Спірний договір зареєстровано у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 жовтня 2012 року за № 352088694002453. Посадова особа, яка провела реєстрацію начальник відділу Гончарук О.В., головний спеціаліст відділу Стенковий І.І. (а.с.13). Згідно з актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 10 січня 2011 року земельну ділянку, належну [PERSON] , площею 6,8002 га в натурі передано орендарю [PERSON] (а.с.14). Запис про державну реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10 грудня 2019 року за номером 34646102 (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2023 року, виданого приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Гетьман Л.О. вказану земельну ділянку з кадастровим номером 3520886900:02:000:0062 успадкував [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.9, 10). Звертаючись до суду з позовом позивач вважав, що на час реєстрації спірного договору відділ Держкомзему у Бобринецькому районі не мав повноважень на таку реєстрацію. Згідно з частиною п`ятою статті 126 Земельного кодексу України (далі ЗК України; тут і далі у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 10 січня 2011 року) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Статті 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 10 січня 2011 року, передбачали, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно зі\~статтею 202\~ЗК України\~державна реєстрація\~земельних ділянок\~здійснюється у\~складі державного\~реєстру земель\~(частина\~перша). Державний\~реєстр земель\~складається з\~двох частин: а)\~книги записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на землю\~та на\~право постійного\~користування землею,\~договорів оренди\~землі із\~зазначенням кадастрових\~номерів земельних\~ділянок (далі\~ Книга\~записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку (частина друга). Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки станом на 10 січня 2011 року регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (далі Порядок). Записи до розділів Книги записів вносилися при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, яким, зокрема, був договір оренди землі (пункт 10 Порядку). Дата внесення запису до розділу Книги записів була датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку (пункт 11 Порядку). Згідно з пунктом 16-2 Порядку підставою для державної реєстрації договору оренди була заява власника або набувача права, подана до відповідного територіального органу Держземагентства разом з іншими, визначеними цим пунктом, документами. Отже, на час укладення спірного договору оренди від 10 січня 2011 року його державна реєстрація була пов`язана із датою внесення запису до відповідного розділу Книги записів. Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220. У тексті, зокрема, зазначалися інформація про орган, котрий провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації за наявності (далі реєстраційний напис). Отже, реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів. Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, допоки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером. У даній справі державна реєстрація договору оренди землі відбулася 17 жовтня 2012 року. Згідно з\~пунктом 2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 01серпня\~2011\~року №\~835\~«Про деякі\~питання надання\~Державною службою\~з питань\~геодезії,\~картографії та\~кадастру та\~її територіальними\~органами адміністративних\~послуг»,\~якою регулювалися\~питання державної\~реєстрації договорів\~оренди,\~до завершення\~здійснення заходів\~з утворення\~територіальних органів\~Державного агентства\~земельних ресурсів адміністративні\~послуги згідно\~з переліком,\~затвердженим цією\~постановою,\~надаються територіальними\~органами Державного\~комітету із\~земельних ресурсів,\~а функції з ведення Поземельної книги, передбачені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, покладаються на територіальні органи Державного комітету із земельних ресурсів. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» Кабінету Міністрів України доручалось до 01 січня 2012 року забезпечити створення єдиної інформаційної системи Державного земельного кадастру, внесення до неї відомостей про межі адміністративно-територіальних одиниць, перенесення до неї записів про державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень (обтяжень) у їх використанні, зареєстрованих у Державному реєстрі земель. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації прав на нерухоме майно та їх обтяжень при їх державній реєстрації», який набрав чинності 31 грудня 2011 року, термін внесення інформації був продовжений до 01 січня 2013 року. Кабінету Міністрів України було доручено до 1 січня 2013 року забезпечити створення нормативної та матеріально-технічної баз ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Державного земельного кадастру (пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих положень). Виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження Порядків ведення Поземельної книги і книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (далі Порядок) на час державної реєстрації договору оренди земельної ділянки забезпечувався функціонуванням Перехідної реєстраційної системи, що діяла у період з 03 серпня 2011 року до 30 грудня 2012 року включно й адміністраторами якої були підрозділи Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». На час укладення спірного договору оренди від 10 січня 2011 року та його державної реєстрації від 17 жовтня 2012 року його державна реєстрація була пов`язана із датою внесення запису до відповідного розділу Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки оспорюваний договір зареєстровано під час функціонування Перехідної реєстраційної системи, що діяла у період з 03 серпня 2011 року до 30 грудня 2012 року включно, а отже, Відділ Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області мав повноваження здійснювати реєстрацію договорів оренди землі. Крім того, Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення\~змін до\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обмежень» та\~інших законодавчих\~актів України № 1878-VІ встановлено, що до 1 січня 2012 року, (09 грудня 2011 року дію вказаної норми продовжено до 1 січня 2013 року), державна реєстрація, зокрема договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів, тобто у відповідному відділі Держкомзему. Оскільки в задоволенні основної вимоги про визнання відсутнім права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3520886900:02:000:0062 судом відмовлено через її безпідставність, похідні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права від 10 грудня 2019 року № 34646102 на земельну ділянку, кадастровий номер 3520886900:02:000:0062 та зобов`язання повернути земельну ділянку, також задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed