Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

26 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Миколаївської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Грудницька Ірина Миколаївна, в якій просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивачки та після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частку кв. [ADDRESS] . Смерть матері, особливо на фоні війни та постійних обстрілів, призвела до проблем зі здоров`ям. Позивач звернулась до нотаріуса за консультацією щодо прийняття спадщини в умовах війни і нотаріус повідомила, що строки прийняття спадщини продовжили до 10 міс. Останні місяці позивач займалась лікуванням і коли ситуація у місті покращилась, вона знов звернулась до нотаріуса щоб прийняти спадщину, але нотаріус пояснила, що вже не діє Постанова КМУ № 164 від 28.02.2022, а тому вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. 09 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження за даним позовом, призначено підготовче засідання. 22 серпня 2023 року надійшла заява приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грудницької І.М. про розгляд справи без її участі. 25 серпня 2023 року надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без її участі, просили винести рішення відповідно до чинного законодавства. До підготовчого засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому засіданні та на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] (копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ). 21.06.2023 на усне звернення [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. надано роз`яснення, відповідно до якого, [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦПК України позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує наступне. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач вказує, що встановлений законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила у зв`язку зі змінами в законодавстві, пов`язані з введенням на території країни воєнного стану, оскільки вона вважала, що має десять місяців для подачі заяви про прийняття спадщини з дня її відкриття, а також через те, що погано пересувалась і знаходилась в лікарні. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у з`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. Пунктом 3 Постанови Кабінету міністрів України №164 від 28.02.2022 (в редакції від 29.06.2022) установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Отже, на час відкриття спадщини 25.11.2022 перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття був зупинений відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 164. Однак, 23.05.2023 пункт 3 виключено на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023. Тобто, шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 25.05.2023 року. Наведене узгоджується з позицією позивача про те, що вона, в установлений законом строк, не подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що діють норми Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Даний висновок в силу положень частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, виходячи із зазначених правових висновків, позивач, звернувшись 21.06.2023 до нотаріуса, пропустила строк для прийняття спадщини. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 року у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, зважаючи на введення на території України воєнного стану та ведення бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Також позивачем доведено наявність у неї захворювання, яке перешкоджало вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини (виписка із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного центра № 4440/772, виписка із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного центра № 7577/1321). Крім того, суд враховує, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Беручи до уваги той факт, що позивачем надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які свідчать про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved