Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесених підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.12.2009 року, номер запису про обтяження: 24806930 та на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 24.12.2009 року, номер запису про обтяження: 24807005, де обтяжувач Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції код ЄДРПОУ 34977816, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , Ідент. №2343420050, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис обтяження: все майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.12.2009 року накладено арешт на все нерухоме майно, належне йому, обтяжувач Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, код ЄДРПОУ 34977816, номер запису про обтяження: 24806930; постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 24.12.2009 року накладено арешт на все нерухоме майно, належне йому, обтяжувач Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, код ЄДРПОУ 34977816, номер запису про обтяження: 24807005. Обтяжувач по вказаним обтяженням в листі від 23.06.2023 року повідомив, що арешт накладений постановами Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.12.2009 року, 24.12.2009 року не можливо зняти, оскільки відомості в автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо проваджень в межах яких накладений даний арешт відсутні. Тобто, обтяжувач по вказаним обтяженням не підтвердив факт застосування заходів з примусового виконання рішень шляхом накладення арешту на підставі постанов Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.12.2009 року, 24.12.2009 року на все нерухоме майно, належне йому. Зазначає, що його права порушуються, він не має можливості належним чином, на власний розсуд, розпорядитися належним йому майном через наявність арешту, за відсутності підстав для арешту, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з нерухомого майна. Просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 31.07.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.09.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, відповідачем відзив на позов не подано, представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, причини неявки суду не сповістили. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 340702529 віт 27.07.2023 року щодо суб`єкта, арешт накладений постановою державного виконавця б/н від 10.12.2009 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, постановою державного виконавця б/н від 24.12.2009 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ на все нерухоме майно боржника (реєстраційний номер обтяження: 24806930,24807005) не можливо зняти, оскільки відомості в автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо проваджень в межах яких накладений даний арешт відсутні. Як вбачається з листа відповідача від 23.06.2023 року за вих. № 43005/30.22-25/10 на теперішній час надати детальну інформацію стосовного накладеного арешту Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не має можливості або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арештів, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції У країни за № 1829/5 від 07.06.2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 року за № 699/30567 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», Розділ XI «Знищення справ та виконавчих проваджень», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. На підставі вищевикладеного у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. На день розгляду справи відомості про позивача у Реєстрі боржників чи будь-яке відкрите виконавче провадження відсутні і відсутні будь-які підстави для обмеження права власності позивача, зокрема застосування до нього заходу забезпечення - арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на все майно, що належить позивачу порушуються його права як власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved