Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

29 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї матері. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. В оформленні спадщини на землю нотаріус їй відмовила, оскільки державні акти на право власності на землю видані після смерті спадкодавця, а тому є недійсними. Покликаючись на це, вона не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно письмової заяви просила справу розглядати за її відсутності, та задовольнити позов. Зарічненська селищна рада явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином 18.09.2023 року в електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС Електронний суд». За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.11). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,5922 га кадастровий номер 5622286600:12:000:0768 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 604654; земельну ділянку площею 0,7151 га кадастровий номер 5622286600:12:000:0459 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 0355646 (а.с.15,19). Вказані Державні акти були видані 24 січня 2006 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавцю [PERSON] підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500988412022 від 30 жовтня 2022 року, № НВ-5600759832022 від 09 листопада 2022 року липня 2022 року (а.с.16,20). Спадкодавець [PERSON] була документована сертифікатом на право на земельну частку (пай), як члену КСП «Серницьке» (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 17 травня 2023 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] через те, що Державні акти на землю видані після смерті спадкодавця [PERSON] , та є недійсними (а.с.13). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивачка має право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивачки слід захистити у визначений позовом спосіб. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивачка [PERSON] просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved