Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Жабко Ю.П. у липні 2023 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що у період із 03.04.2019 по 22.06.2023 [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Шляхбуд Тростянець» та був звільнений із посади водія автотранспортних засобів 1-го класу, за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. У день звільнення, 22.06.2023 позивачу із вини відповідача не були виплачені належні йому до виплати кошти на загальну суму 38729,32 грн, у тому числі заробітна плата у розмірі 30689,32\~грн, авансові звіти у розмірі 8040,00 грн. Також у день звільнення позивач не отримував письмового повідомлення про нараховані та належні йому до виплати суми. Заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу у повному обсязі 19.07.2023. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з ТОВ «Шляхбуд Тростянець» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні із розрахунку по 468,80 грн за один день, починаючи із дати звільнення, а саме із 22.06.2023 по дату розрахунку 19.07.2023, у сумі 8438,40 грн. Ухвалою суду від 28.07.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просив задовольнити вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши матеріали\~справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце трудові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] з 03.04.2019 був прийнятий на роботу в ТОВ «Шляхбуд Тростянець», на посаду водія 1-го класу (а.с. 6-7, 10). На підставі наказу директора ТОВ «Шляхбуд Тростянець» від 22.06.2023 за № 13-к, [PERSON] був звільнений із роботи з 22.06.2023 (а.с. 12). У відповідності до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з довідки виданої ТОВ «Шляхбуд Тростянець» від 24.07.2023 за № 68 заборгованість по заробітній платі [PERSON] на час його звільнення 22.06.2023 складала 30689,32 грн, заборгованість по авансовим звітам складала 8040,00 грн. Дана заборгованість була виплачена 19.07.2023 повністю (а.с. 15). Отже, судом установлено, що ТОВ «Шляхбуд Тростянець» в день звільнення позивача з роботи не виплатило останньому, як звільненому працівнику коштів у строки визначені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.\~1\~ст. 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117\~КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того,\~слід зазначити,\~що невиплата\~звільненому працівникові\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~власника або\~уповноваженого ним\~органу,\~є триваючим\~правопорушенням,\~а отже,\~працівник може\~визначити остаточний\~обсяг своїх\~вимог лише\~на момент\~припинення такого\~правопорушення,\~яким є\~день фактичного\~розрахунку,\~що узгоджується\~із правовою\~позицією викладеною\~в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 12\~та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, як і не надано доказів, що ним вживалися заходи щодо виплати заборгованості по заробітній платі починаючи із дня звільнення позивача. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки виданої ТОВ «Шляхбуд Тростянець» від 24.07.2023 за № 69 середньомісячна заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складає 8790,00 грн, а середньоденна заробітна плата складає 468,80 грн (а.с.14). Затримка виплати заробітної плати позивачу склала 18 днів, тобто із 23.06.2023 по 18.07.2023 включно. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 468,80 грн, складає суму 8438,40 грн (468,80 грн х 18 днів). Відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період із 23.06.2023 по 18.07.2023 у розмірі 8438,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підтвердження інших судових витрат стороною позивача доказів не було надано. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60\~грн.

Outcome: approved