Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

28 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області про усунення перешкод у вихованні внука, згідно якої остання просила суд усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] своїх прав щодо виховання свого внука [PERSON] , [INFO] , шляхом заборони [PERSON] чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та зустрічах з дитиною, згідно встановленого судом порядку; встановити порядок спілкування та участі [PERSON] у вихованні внука [PERSON] , [INFO] , шляхом зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, з 14:00 год. до 18:00 год., кожен тиждень, за місцем перебування/проживання відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] , який є сином [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.04.2018, актовий запис № 491. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (далі - дитина), який є внуком позивача. 27.02.2022 року [PERSON] добровільно вступив до лав територіальної оборони Фастівського району Київської області, де на безоплатній основі виконував завдання з оборони Київщини. 11.05.2022 року [PERSON] був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією і з того часу виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Позивач посилається на те, що фактично з самого народження дитини відповідач створює штучні перешкоди у спілкуванні позивача зі своїм внуком і тим самим, перешкоджає позивачу приймати участь у вихованні дитини. Позивач звернулася з письмовою заявою до Служби у справах дітей Боярської міської ради щодо встановлення способу участі та годин побачень з внуком. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради «Про визначення громадянці [PERSON] годин побачень зі своїм внуком [PERSON] , [INFO] » № 5/12 від 19.10.2022 рокувизначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянці [PERSON] порядок побачення з її онуком [PERSON] , таким чином: -зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 1 (однієї) години по домовленості на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковми урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною [PERSON] , [INFO] , віку 1 рік. Позивач посилається на те, що відповідач ігнорує ухвалене рішення та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні позивача з внуком та не допускає позивача до участі у вихованні і спілкуванні з дитиною. 01.11.2022 року представником Служби разом з позивачем здійснено виїзд за місем проживання відповідача та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї , згідно якого побачення з дитиною не відбулося з вини відповідача. Враховуючи наведене, позивач звернулася з позовом до суду. 23.01.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі № 369/13426/22 та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 22.03.2023 року повернуто зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Боярської міської ради про визначення порядку участі у вихованні онука дідом та бабою. 30.03.2023 року до суду від [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради надійшла позовна заява про визначання поряду участі у вихованні онука дідом та бабою, згідно якого останній просив суд встановити порядок спілкування та участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 години у присутності [PERSON] , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному для [PERSON] місці, яке узгоджується [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] ; встановити порядок спілкування та участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 години у присутності [PERSON] , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному для [PERSON] місці, яке узгоджується [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] . Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 14 квітня 2018 року, між [PERSON] та громадянином [PERSON] , Шевченківським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києв, було зареєстровано шлюб, про що 14.04.2018 було зроблено відповідний актовий запис за номером 491. 15 березня 2023 року, Києво-Святошинським районним судом Київської області справа №369/2335/23, за позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, прийнято рішення про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданий Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.02.2022 року. Так, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Служби у справах дітей Боярської міської Ради про встановлення часів побачень з онуком [PERSON] . У кожній заяві до Служби захисту дітей Боярської міської ради, відповідачі просять встановити два дні в тиждень побачень з онуком. Звертає увагу суду, що онуку відповідачів, [PERSON] 1 рік, сам він не може про себе піклуватись та потребує постійного догляду зі сторони Позивачки. Позивач не порушує прав відповідачів на прийняття участі у вихованні їх онука, але у кожного відповідача є свої вади, які впливають на можливість та тривалість побачень, один з яких це значний вік відповідачів, наявність хронічних хвороб та інвалідність. Необхідно враховувати малолітній вік дитини у якої відсутні вміння та навички, а відтак можливості самостійно себе доглядати, забезпечувати свої фізіологічні потреби, а тому, слід врахувати вік та особу відповідачів, що вони є особами похилого віку внаслідок чого можуть виникати ситуації при яких, допомогу та догляд необхідно буде надавати відповідачам. Зазначене, може створювати загрозу для дитини, наражати на небезпеку дитину та не забезпечить належного догляду за її фізичним й психологічним здоров`ям дитини. Враховуючи принцип якнайкращому забезпеченню інтересів дитини ці зустрічі можуть нести більшу шкоду ніж позитивний момент від їх проведення. Позивач не заперечує, щоб відповідачі для належного виховання, підтримання родинних зв`язків та привиття здорових сімейних цінностей онуку, бачились з останнім. Враховуючи вказане, а також незрілу та не стійку дитячу психіку в силу її віку, відсутня необхідність у щотижневих побачень відповідачів з онуком, [PERSON] вважає, що достатньо буде одного побачення на місяць тривалістю 1 години у присутності позивача, але з урахуванням режиму дня, самопочуття, настрою дитини та зручному для позивача місці, яке повинно узгоджуватись відповідачами з позивачем завчасно. 10.04.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі № 369/4570/23 та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 25.04.2023 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 369/4570/23 відмовлено повністю. 19.05.2023 року від представника Служби у справах дітей Боярської міської ради до суду надійшло клопотання про долучення рішень виконавчого комітету Боярської міської ради № 247 від 05.05.2023 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянці [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 5/12 від 19.10.2022 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянці [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з її рідним онуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 1 (однієї) години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 1 рік. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянину [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 8/57 від 09.02.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянину України [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з його рідним онуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 2 години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянці [PERSON] годин побачень зі своїм правнуком [PERSON] , [INFO] » № 8/78 від 13.04.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянці України [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з його рідним правнуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 1 рази на тиждень у четвер, протягом 4 години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянину [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 8/77 від 13.04.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянину України [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] порядок побачення з його рідним внуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 3 рази на тиждень з четверга по суботу, протягом 3 годин по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Ухвалою суду від 10.05.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Вигулярного І.В. про об`єднання справ в одне провадження задоволено. Об`єднано цивільну справу № 369/13426/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області про усунення перешкод у вихованні внука та цивільну справу № 369/4570/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Боярської міської ради про визначення порядку участі у вихованні онука дідом та бабою в одне провадження. Об`єднаній цивільній справі присвоєно № 369/13426/22. 14.06.2023 року від представника Служби у справах дітей Боярської міської ради до суду надійшло клопотання про долучення оригіналу висновку Служби у справах дітей Боярської міської ради № 290 від 08.06.2023 року. Згідно висновку Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області щодо порядку спілкування та участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 287 від 08.06.2023 року визначено встановлено порядок спілкування та участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годинку у присутності [PERSON] , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами. Рекомендувати зустрічі проводити у присутності дитячого психолога та/або фахівця з раннього втручання для надання подальшої консультації. Ухвалою суду від 14.08.2023троку закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 05.10.2023 року. 12.09.2023 року до суду від представника Служби у справах дітей Боярської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, яке задоволено судом. 05.10.2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Вигулярного І.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. 05.10.2023 року до суду від представника позивачача [PERSON] адвоката Арабаджийського Євгенія Геннадійовича надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Заявлений позов підтримали, заперечили проти позову [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду справи повідомлені. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі (справа "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", рішення від 07.07.1989 року). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення. Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав). Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про розгляд даної справи, а також приймаючи до уваги, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.04.2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] , який є сином [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.04.2018, актовий запис № 491. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , який є внуком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та правнуком [PERSON] . Шлюб між подружжям розірвано у березні 2023 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/2335/23. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Статтею 43 ЦПК України серед іншого визначено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, за цими правилами суд надає оцінку доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених обставин є обов`язковим, оскільки такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43, 57 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 229 ЦПК України, визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Вимогами ст. 18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За положеннями ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Статтею 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянці [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 5/12 від 19.10.2022 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянці [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з її рідним онуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 1 (однієї) години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 1 рік. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянину [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 8/57 від 09.02.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянину України [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з його рідним онуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 2 години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянці [PERSON] годин побачень зі своїм правнуком [PERSON] , [INFO] » № 8/78 від 13.04.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянці України [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , порядок побачення з його рідним правнуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 1 рази на тиждень у четвер, протягом 4 години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Згідно рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області «Про визначення громадянину [PERSON] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 8/77 від 13.04.2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено громадянину України [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] порядок побачення з його рідним внуком [PERSON] , [INFO] , таким чином: -зустрічі з дитиною 3 рази на тиждень з четверга по суботу, протягом 3 годин по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини [PERSON] , кожен тиждень; -зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; -встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню [PERSON] , [INFO] , віку 2 років. Згідно висновку Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області щодо порядку спілкування та участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] годин побачень зі своїм онуком [PERSON] , [INFO] » № 287 від 08.06.2023 року визначено встановлено порядок спілкування та участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годинку у присутності [PERSON] , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами. Рекомендувати зустрічі проводити у присутності дитячого психолога та/або фахівця з раннього втручання для надання подальшої консультації. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування з урахуванням положень ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлюючи порядок спілкування баби з онуками, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд не відступає від порядку, запропонованого Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та встановлення порядку участі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні зі своїм онуком: - з [PERSON] , [INFO] , а саме шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у присутності [PERSON] , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами. Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дитини з урахуванням її віку, який не порушує режиму її дня. Суд виходить з того, що у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до положень сімейного законодавства відсутні перешкоди для реалізації її права на участь у вихованні внука [PERSON] , [INFO] Щодо вимоги [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні [PERSON] своїх прав щодо виховання свого внука [PERSON] , [INFO] , шляхом заборони [PERSON] чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та зустрічах з дитиною, згідно встановленого судом порядку, оскільки така вимога є передчасною у зв`язку з тим, що права [PERSON] не є порушеними. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд враховує ту обставину, що порядок участі у вихованні дитини не встановлювався, а тому права [PERSON] не є порушеними та вона не довела суду належними та допустимими доказами факт того, що [PERSON] своєю поведінкою чинила їй перешкоди у здійсненні нею свого права. Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Враховуючи те, що за наслідками розгляду справи в суді було частково задоволено як позов [PERSON] так і позов [PERSON] , предметом яких є участь у вихованні внука, суд вважає за можливе залишити понесені судові витрати за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: partial