Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

10 липня 2023 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що відповідач відповідно до підписаної заяви № б/н від 31.07.2006 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, станом на 28 лютого 2023 року в неї виникла заборгованість в 35891 грн. 39 коп. яку позивач просив стягнути на його користь та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. (за довіреністю №2043-К-Н-О від 10 серпня 2022 року) в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що відповідач та публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, уклали кредитний договір у вигляді анкети-заяви № б/н від 31 липня 2006 року за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок кредитної карти «Універсальна» у розмірі 4000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.16 на звороті). До позовної заяви позивач додав витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та копію шаблону наказу №906 С-169 від 23 серпня 2006 року ( а.с.17-31). Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованість нарахована банком відповідачці за вказаним кредитним договором станом на 28 лютого 2023 року становить 35891 грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4654 грн. 18 коп., та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом 31237 грн. 21 коп. (а.с.4-9). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 строк позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, що визначені періодичними щомісячними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. За ст. 266 ЦК України за спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. \~ \~ \~ \~Згідно довідки\~позивача відповідач\~отримувала одну\~кредитну карту\~31\~липня 2006\~року,\~строк дії\~якої сплив\~в останній\~день липня\~2012\~року.\~Кредитний ліміт\~на вказаній\~кредитній картці\~складав 4000\~грн.\~та був\~остаточно збільшений\~банком 12\~лютого 2009\~року до\~4900\~грн.\~Зрозрахунку заборгованості убачається, що останній платіж по кредиту було здійснено відповідачем 23 листопада 2010 року, однак з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся до суду майже через 11 років (з дня закінчення строку дії картки), а саме 10 липня 2023 року, тобто за межами загального трирічного строку позовної давності. При цьому визначаючи такий строк позовної давності суд виходить з відсутності у справі належних та допустимих доказів про збільшення строку позовної давності. Витяг з Умови і правила надання банківських послуг, та витяг з наказу № 906 від 23 серпня 2006 року, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 31 липня 2006 року шляхом підписання Анкети-заяви. З огляду на викладене вище, беручи до уваги заяву відповідачки про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд доходить висновку, що у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed