Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Представник позивача ТОВ «МСБ ФІНАНС» Мордак І.С.. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за Договором про надання фінансового кредиту №1437-К від 10 травня 2018 року в розмірі 7\~635 грн. та судовий збір. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, що між ТОВ «МСБ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №1437-К, відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, фінансовий кредит у сумі 3\~000 гривень зі сплатою 540 відсотків річних на умовах, визначених Кредитним договором та Додатком 1 до кредитного договору. Позичальник повертає кредит за наступним графіком: строк погашення 23.05.2018, сума погашення 3\~000 грн. Кредитор взяті на себе зобов`язання виконав, 10 травня 2018 року надав позичальнику кредит в сумі 3\~000 грн. Позичальник порушив взяте на себе зобов`язання зі своєчасного повернення отриманого кредиту, не повернув кредит і не сплатив відсотки за користування кредитом, станом на сьогоднішній день у позичальника перед кредитором є непогашена заборгованість, яка складає 7\~635,00 грн., з яких загальна сума заборгованості за кредитом складає 3\~000 грн; загальна сума заборгованості за відсотками 4\~635 грн. Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховується щоденно та обчислюються від суми кредиту, яка фактично знаходилася у користуванні позичальника за кожен календарний день користування кредитом за методом «факт/360» з моменту надання кредиту до повного повернення кредиту, при цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується. Сума нарахованих процентів за користування кредитом (в рамках строку кредитування до 23.05.2018р.) складає 585 грн, які позичальник взяв на себе зобов`язання сплатити до 23.05.2018. Згідно з п. 2.5. Кредитного договору, у разі несплати кредиту/процентів і інших платежів у період, зазначений у цьому Договорі, сума зобов`язань по поверненню кредиту та/або процентів з наступного за останнім днем вважається простроченою. Згідно з\~п.\~2.7.\~Кредитного договору,\~у випадку\~прострочення сплати\~платежів за\~Графіком розрахунків,\~проценти за\~користування кредитом\~нараховуються до\~моменту повного\~повернення Кредиту, при цьому день повернення кредиту не враховується, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з моменту допущення прострочення сплати. Згідно з п. 2.8. Кредитного договору, товариство має право зменшувати розмір нарахованих процентів за користування кредитом в односторонньому порядку. Таке право розповсюджується виключно на платежі за користування наданими Товариством коштами за договором фінансового кредиту та не розповсюджується на зменшення суми фактично отриманого Позичальником кредиту. Згідно з п. 3.3.7 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього Договору. Позичальнику було нараховано суму відсотків за період після закінчення строку кредитування, всього в сумі 4050,00 грн. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 29.09.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника, в якому просила розгляд справи проводити за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 40). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с.38-39), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 29.09.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Між ТОВ «МСБ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №1437-К від 10.05.2018 (а.с.6-7) на підставі заяви [PERSON] від 10.05.2018 (а.с.9). Відповідно до п.1.1. Договору про надання фінансового кредиту №1437-К від 10.05.2018 Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання фінансовий кредит у сумі 3000,00 (Три тисячі) гривень, зі сплатою 540 (п`ятсот сорок) відсотків річних на умовах, визначених цим Договором та Додатком 1 (є невід`ємною частиною договору фінансового кредиту). Взяті на себе зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №1437-К від 10.05.2018 позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10 травня 2018 року (а.с.13). Відповідач свої зобов`язання за договором від 10.05.2018 належним чином не виконав. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 20.06.2023 становить 7 635 грн. з яких: 3 000 грн. - тіло кредиту; 4 635 грн. проценти (а.с. 5). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі\~7 635\~грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень\~ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100 %), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved