Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтовує тим, що з 16 серпня 2023 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а з 2018 року проживали разом у цивільному шлюбі. За період спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, разом з ними проживають та перебувають на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, які народила його дружина [PERSON] від першого шлюбу, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом вони проживають в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , власником якого є його сестра [PERSON] . Чоловік від першого шлюбу [PERSON] - [PERSON] , шлюб з яким вона розірвала в 2014 році, аліменти, які присуджені на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.05.2018, не сплачує. [PERSON] офіційно працевлаштований та має можливість виховувати та утримувати всіх чотирьох дітей. Піклується про їх духовний та фізичний розвиток, навчання, забезпечує всім необхідним: харчуванням, одягом, дозвіллям, медичним лікуванням, створюючи при цьому усі необхідні умови для їх повноцінного життя. На підставі наведеного, просить встановити факт догляду, виховання та утримання чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту є необхідним для захисту прав та інтересів дітей, для впорядкування документації, отримання пільг та переваг, передбачених чинним законодавством. Вказана заява надійшла до суду 06 вересня 2023 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задовольнити. Належним чином повідомлений представник Володимирецької селищної ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. А як зазначено в ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 16 серпня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] що стверджується свідоцтвами про народження дітей, серії [NUMBER] , смерії [NUMBER] . Окрім того, [PERSON] від першого шлюбу з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.01.2014, має двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . На підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.05.2018 було видано 11 липня 2018 року виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 746 грн, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття. А як зазначено в довідці №3045 від 25.08.2023, виданій Володимирецьким відділом ДВС у Вараському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, [PERSON] дійсно не отримує аліменти з [PERSON] у період з 18 червня 2018 року по 25 серпня 2023 року, згідно з виконавчим листом №556/358/18, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області 11.07.2018. [PERSON] працює в ТзОВ «Будівельна компанія «Залізний лев» з 24.01.2022. На даний момент займає посаду - підсобний робітник. (довідка №0000-000002 від 10.08.2023, видана ТзОВ «Будівельна компанія «Залізний лев». Відповідно до довідки №624 від 28.08.2023, виданої Володимирецькою селищною радою, [PERSON] , [INFO] має наступний склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , родич [PERSON] , [INFO] , родич [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.08.2023, складеного комісією Володимирецької селищної ради, [PERSON] , працюючий, одружений, проживає в будинку сестри в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] . Разом, [PERSON] та [PERSON] виховують, утримують та доглядають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджено і письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , справжність підпису яких засвідчено головним спеціалістом відділу економіки, інвестицій та житлово-комунального господарства Володимирецької селищної ради. Відповідно до повідомлення №355 від 18.09.2023, яке надійшло від начальника служби у справах дітей Володимирецької селищної ради, [PERSON] , до селищної ради як органу опіки та піклування не звертався, сім`я на обліку Служи у справах дітей не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України). А як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 по справі № 363/214/17-ц, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що [PERSON] постійно доглядає, виховує та утримує чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вище вказане, суд вбачає, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved