Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У липні 2023 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 143 581,30 грн. а також судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог\~представник позивача посилається на те, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач, у свою чергу, отримуючи послуги за адресою: [ADDRESS] , «А-5», нежитлові приміщення першого поверху № 13, 14а, 14-20, 56-65 загальною площею 151,1 кв.м, які належать на праві власності [PERSON] , не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість за період з січня 2022 року по квітень 2023 року на суму 143 581,30 грн., враховуючи абонентську плату та обслуговування внутрішньо-будинкових систем. Всього сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 143 581,30 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась, про причину неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву також не надходив. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. На підставі викладеного, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся сторін та у відповідності ч.4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України постановити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, згідно інформації з реєстру територіальної громади міста Харкова від 05.07.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40). У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність. Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлову\~послугу з\~постачання теплової\~енергії повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 06 лютого 2015 року, відповідачу [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення першого поверху № 13, 14а, 14-20, 56-65 загальною площею 151,1 кв.м., які розташовані в житловому будинку літ «А-5» по [ADDRESS] (а.с. 4). Позивач зазначає, що відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , нежитлові приміщення першого поверху № 13, 14а, 14-20, 56-65 загальною площею 151,1 кв.м., безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку КП «ХТМ» подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані приміщення відповідача. Як вбачається з актів виконаних робіт по наданню послуг з теплопостачання теплової енергії, актів звіряння, відповідач є споживачем,

Outcome: approved