Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем після померлого за заповітом. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На думку позивачки, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки вона з вересня 2020 року проживала за кордоном та за метою подачі заяви про прийняття спадщини планувала повернутись до України в березні-квітні 2022 року, чого не змогла зробити у зв`язку з початком вторгнення в Україну Російської Федерації та початком бойових дій. В лютому 2023 року позивачка змогла оформити довіреність на представлення її інтересів представником, який 15.03.2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте позивачці було відмовлено у вчинені нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивачка просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в два місяці. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача Баштанської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб (з врахуванням того, що відповідно до наданої нотаріусом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась) і відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони до суду не з`явилися, в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов`язки сторін, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію довідки про зняття з місця проживання від 29.10.2021 року; копію заповіту від 18.06.2009 року; копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2004 року; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2023 року; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 05.09.2023 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які визнані відповідачем, і можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 6,89 га в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем після померлого за заповітом. Інших спадкоємців, які б подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України, із змісту яких слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Згідно з постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року №681/203/17-ц вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За такого, строк для прийняття позивачкою пропущений з поважних причин, оскільки вона через проживання за кордоном та подальшого повномасштабного вторгнення в Україну військ Російської Федерації не мала змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Та оскільки жоден інший спадкоємець із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщина не визнавалась відумерлою, суд з врахуванням принципу пропорційності вважає можливим визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Вказані обставини відповідач визнав. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved