Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS] (далі Спадковий будинок). За життя [PERSON] склав заповіт, у якому заповів усе своє майно позивачу. Позивач звернулася до відповідної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в цьому за відсутності правовстановлюючих документів на Спадковий будинок. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити. Від позивача надійшла до суду заява про підтримання позову та розгляду справи без її участі. Від представника відповідача надійшла до суду заява, в якій він просив розглядати справу участі представника селищної ради за наявними у справі документами. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2006. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Із заповіту від 25.09.2000 вбачається, що [PERSON] заповів усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, позивачу. Згідно довідки Леб`язького старостинського округу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 07.09.2023 домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , із службовими спорудами та забудовами зареєстровано в погосподарській книзі № 07 за [PERSON] . Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України с падкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з\~ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, відповідно до довідки Леб`язького старостинського округу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 19.06.2023 позивач фактично прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного суд установив, що позивач належним чином прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно повідомлення нотаріальної контори від 31.08.2023 за № 1560/01-16 після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~328\~ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного суд вважає, що позивач довела наявність у неї права на спадкування за заповітом Спадкового будинку після смерті [PERSON] і факт належності Спадкового будинку останньому на день смерті, тому позов піддягає задоволенню.

Outcome: approved