Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просив встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] -договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , від 04.06.2002 року, у якому невірно зазначено прізвище. Адвокат вказував на те, що [PERSON] 31.07.2023 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Качалової О.М., виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області з заявою про державну реєстрацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак йому було відмовлено через невідповідність його прізвища з прізвищем, вказаним в договорі дарування. У звязку з цим заявник не може використати своє право на державну реєстрацію своєї квартири. Враховуючи вище вказане, заявник через свого представника звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, адвокат надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його та довірителя, на задоволенні заявлених вимог наполягав та просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про причини не явки не повідомила, жодних пояснень не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2002 року відповідно до договору дарування квартири [PERSON] подарувала [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). 31.07.2023 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Качалової О.М., виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області з заявою про державну реєстрацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак йому було відмовлено через невідповідність його прізвища з прізвищем, вказаним в договорі дарування(а.с.13). Так, відповідно до копій ID-паспорту, посвідчення водія, паспорту громадянина України для виїзду за кордон, картки платника податків, екзаменаційної картки водія, свідоцтва про народження, виданого повторно, пенсійного посвідчення, свідоцтв про народження дітей(а.с.5-11, 14-16), прізвище заявника зазначено [PERSON] . В копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10), вказано прізвище мовою оригіналу як [PERSON] . Згідно з копією обкладинки технічного паспорту на квартиру(а.с.18), прізвище вказано як [PERSON] . Як вбачається з довідки про реєстрацію проживання(а.с.17), в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Розбіжність написання прізвища порушує права позивача щодо можливості проведення реєстраційних дій. \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлення факту належності вищевказаних документів тягне для заявниці юридичні наслідки, а саме проведення державної реєстрації подарованої йому квартири. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника [PERSON] - адвоката Науменка В.В. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved