Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

30.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила: стягнути відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умовою, що вона буде продовжувати навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] від 27.02.2005 р.н. Донька проживає із нею та перебуває на її утриманні. Шлюб між нею і відповідачем розірвано. До досягнення повноліття відповідач належним чином не виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки. [PERSON] у 2020 році вступила до Відокремленого структурного підрозділу «Васильківський фаховий коледж Національного авіаційного університету» І рівня акредитації і зараз навчається на 3-му курсі, спеціальності «Менеджмент» денного відділення. Після повноліття дочки відповідач категорично відмовляється сплачувати аліменти. [PERSON] є працездатним, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 12.09.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що вважає недоведеною позивачем потребу у матеріальній допомозі [PERSON] . Крім того, просив врахувати, що він не має можливості надавати допомогу доньці, оскільки має заборгованість зі сплати аліментів, не працевлаштований, у нього відсутні доходи, він не отримує ніяких видів допомог, в тому числі і допомогу як безробітний. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Позивач не скористався своїм правом подати відповідь на відзив, який був вручений [PERSON] 13.09.2023 року, що підтверджується трекінгом «Укрпошти». Документи, що направлялися за адресою реєстрації третьої особи, повернулися з відміткою, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. У відповідності із ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. У відповідності із п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України третя особа [PERSON] є такою що отримала позовну заяву з додатками. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, а також відзив відповідача та долучені до нього документи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюб між батьками [PERSON] розірвано. Остання проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Васильківський фаховий коледж Національного авіаційного університету» від 22.03.2023 № 440, [PERSON] є студенткою 3-го курсу спеціальності «Менеджмент» денного відділення. Термін закінчення закладу освіти - 30.06.2024 року. Враховуючи, що [PERSON] є студенткою денного відділення, тому суд приходить до висновку, що у зв`язку із навчанням остання не має змоги повноцінно працювати та, як наслідок, належним чином себе утримувати. [PERSON] проживає разом з матір`ю, яка є позивачем по даній справі, та знаходиться на її утримання. При цьому, згідно довідки ТОВ «ВАСИЛЬКІВХЛІБПРОДУКТ» від 23.03.2023 року заробіток позивача є незначним, і за період з березня 2022 року по лютий 2023 року їй було виплачено: у березні 2022 року - 699,16 грн., у квітні 2022 року - 3014,02 грн., у травні 2022 року - 2821,59 грн., у червні 2022 року - 4124,44 грн., у липні 2022 року - 4595,45 грн., у серпні 2022 року - 5213,01 грн., у вересні 5727,39 грн., у жовтні 2022 року - 4672,16 грн., у листопаді 2022 року - 4373,83 грн., у грудні 2022 року - 5364,14 грн., у січні 2023 року - 6895,76 грн., у лютому 2023 року - 5974,34 грн. При вирішенні питання про стягнення та встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, те, що дочка є повнолітньою, продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власних джерел доходів та потребує матеріальної допомоги, зокрема, на навчання, харчування, витрати на проїзд, проживає разом з матір`ю, розмір доходу якої є незначним, в той час як відповідач в матеріальному забезпеченні доньки участі не приймає. Заперечення відповідача, що він не може надавати допомогу на утримання доньки, оскільки має заборгованість по сплаті аліментів на її утримання, свідчить про неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків. Відсутність відомостей про доходи відповідача в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не свідчить про їх відсутність взагалі, а може бути наслідком їх приховування у зв`язку із неофіційним працевлаштуванням. Не спростовується вказана обставина і тим, що відповідач не зареєстрований як безробітний. Що стосується посилання відповідача на те, що його дружина є інвалідом третьої групи, то суд враховує, що вказана група інвалідності не виключає можливості працювати, і особи з такою групою інвалідності мають встановлені законом пільги та отримують державну допомогу. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він утримує дружину-інваліда. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, не має будь-яких обмежень до працевлаштування, що характеризує його майновий стан, а також вказує на можливість надання матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача на утримання доньки аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. З системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 191, 201 СК України вбачається, що аліменти на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 30.03.2023. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн. (що буде пропорційно до задоволеної частини вимог), а решта має бути компенсована за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial