Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживача та стягнення коштів. Позовна заява мотивована тим, що позивачка є споживачем банківських послуг, що надаються АТ "Укрсиббанк" з 2016 року. Зокрема між позивачем та Банком (відповідачем) було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого Банком на даний час обслуговується поточний рахунок позивача [NUMBER] . Також на ім`я [PERSON] було випущено банківську картку за номер [NUMBER] . Контроль та обслуговування банківського рахунку позивача [PERSON] зазвичай здійснювала через інтернет-банкінг АТ "Укрсиббанк, що передбачає вхід з персонального кабінету користувача банківських послуг за фінансовим номером телефону та паролем. У випадку відсутності у клієнта Банку паролю, система пропонувала здійснити вхід з ЄЦП. 31 березня 2023 року на номер телефону позивачки, який було повідомлено банку під час відкриття рахунку, надійшов телефонний дзвінок з номеру [NUMBER] від особи, що представилася службовою особою зі служби безпеки банку та повідомила про заблокування банківського рахунку позивачки. При цьому, вказана особа була детально ознайомлена з системою роботи АТ "Укрсиббанк" знала повні дані позивачки, номер банківської картки позивачки, а також суму балансу на банківському рахунку. Вказана особа повідомила, що банківську карту [PERSON] заблоковано в цілях безпеки та для підтвердження даних користувача попросила надати інформацію про дівоче прізвище. Паролей доступу та кодів доступу до системи клієнт-банку позивачка не надавала. Після завершення розмови вказана особа повідомила про успішне розблокування картки клієнта, однак, через декілька хвилин на вайбер застосунок [PERSON] надійшло повідомлення про списання з рахунку позивачки грошової суми у розмірі 220 000,00 грн. на рахунок [NUMBER] , якого [PERSON] не здійснювала та який їй не відомий. З персональної виписки по рахунку [NUMBER] вбачається, що вказана сума у розмірі 220 000,00 грн. була перерахована через інтернет-банкінг, однак [PERSON] даної операції не здійснювала, оскільки, не надавала паролей доступу до клієнт-банку. Після одержання інформації про списання суми у розмірі 220 000,00 грн. Позивач одразу ж зателефонувала на гарячу лінію АТ "Укрсиббанк" за номером телефону "729" та повідомила, що шахраї списали з її банківського рахунку грошові кошти, попросила заблокувати належну їй банківську картку та провести службове розслідування вказаного випадку. О 15 год. 03 хв. 31.03.2023 на вайбер-застосунок позивача надійшло повідомлення від банку про блокування карти. Жодних інших повідомлень від банку за результатами службового розслідування від АТ "Укрсиббанк" позивачу не надходило. Крім того за фактом викрадення не встановленими особами грошових коштів з банківського рахунку позивача, остання 31.03.2023 звернулася до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, із відповідною заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. 01.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви позивачки були внесені відомості про вчинення відносно [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України "Шахрайство", тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно, шляхом обману чи зловживання довірою. Вважає, що в результаті неналежного зберігання відповідачем інформації, що становить банківську таємницю, зокрема, інформація про клієнта Банку, стан їх рахунків, а також через неналежне проведення відповідних заходів безпеки рахунків клієнта банку та встановлення належного користувача рахунком АТ "Укрсиббанк", відсутність належного інформування клієнта про несанкціоновані дії, [PERSON] , як споживачу банківських послуг, було завдано майнової шкоди у вигляді списання на користь невстановлених осіб грошових коштів, що містилися на банківському рахунку позивачки. Вказані обставини стали причиною звернення до суду із вказаним позовом. З огляду на викладене, враховуючи фактичні обставини, викладені в позовній заяві, за яких банком (відповідачем) не було вжито заходів щодо перешкоджання несанкціонованого доступу до банківського рахунку позивачки, вважає, щол у розумінні п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку. За вказаних обставин неправомірно списані з рахунку [PERSON] грошові кошти у розмірі 220 000,00 грн. є майновою шкодою, що на думку позивача, підлягає стягненню з ПАТ "Укрсиббанк" (відповідача) у судовому порядку. Ухвалою суду від 04 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач АТ "Укрсиббанк" скористався правом подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України. 14.06.2023 представник відповідача надав відзив на позов відповідно до якого проти позову заперечував, вважає її безпідставною, необгрунтованою та не не підтверджується належними та допустимими доказами, та вказав, що позивачка намагається обгрунтувати свої вимоги нормативними актами, що втратили силу. Так Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" втратив чинність на підставі Закону України № 1591-ІХ від 30.06.2021. Положення "про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням", затверджене постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів" втратило чинність на підставі постанови Національного банку № 164 від 29.07.2022. Крім того позивачка плутає поняття карткового рахунку з електронними платіжними засобами, що є не тотожним. Позивачка є клієнтом АТ "Укрсиббанк" і користується послугами банку на підставі договору-анкети № 11000620953500 від 04.08.2016 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) (далі Договір) відповідно до "Правил (договірних умов) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ "Укрсиббанк". Відповідно до п. 1.1 Договору сторони дійшли згоди щодо укладання договору шляхом підписання цього Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) (далі - Договір-анкета) та щодо обслуговування на умовах, викладених у Договорі-анкеті та "Правил (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ "Укрсиббанк", затверджених згідно з внутрішніми процедурами Банку опублікованих у газеті "Урядовий кур`єр" або в іншому офіційному друкованому виданні з усіма змінами та доповненнями та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (далі Правил). Підписуючи договір-анкету, клієнт погоджується з викладеною у Правилах пропозицією банку надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування на умовах, встановлених у Договорі-анкеті та Правилах. Цей договір-анкета разом з Правилами, Тарифами та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договір. Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору-анкети Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору-анкети. Відповідно до п. 2.3.3 договору позивачеві була підключена послуга StarSMS на номер телефону - [NUMBER] . 06.09.2018 на підставі заяви позивачки їй відкритий накопичувальний рахунок. 30.03.2022 позивачкою підписана актуалізована анкета-опитувальник, де вкотре підтверджено номер мобільного телефону. Відповідно до п. 12 Анкети-опитувальника позивачка користується такими типами банківських продуктів: розрахунково-касове обслуговування, платіжні картки, депозит, інтернет-банкінг. Відповідно до правил (договірних умов) у редакції, чинній станом на 31.03.2023 "засоби ідентифікації та аутентифікації" - по тексту Правил разом Особистий ключ, Особистий пароль, ОТР або цифровий власноручний підпис та персональний безпечний номер мобільного телефону. Номер [NUMBER] закріплений в УСО (UKRSIB online) з 2016 року за обліковим записом позивачки та клієнткою не змінювався. Щодо транзакції 31.03.2023 банком проведена перевірка та встановлено, що транзакції були здійсненні в системі UKRSIB online успішно без порушення Правил із використанням засобів ідентифікації та аутентифікації. Встановлено, що 31.03.2023 в системі UKRSIB online було поновлено доступ до облікового запису клієнтки, а саме: - відновлено пароль шляхом натискання "забула пароль" та введення м особистого ключа; правильно з першої спроби надано відповідь на секретне питання; - коректно з першої спробу введено тимчасовий пароль для входу в систему, направлений банком о 14:35 год. На фінансовий номер клієнта, успішне створення сесії клієнта в системі; - о 14:36 встановлено новий постійний пароль. Операція переказу коштів між власними рахунками на суму 201 000,00 грн. (з накопичувального на картковий) та переказу коштів на суму 220 000,00 грн. (з карткового на рахунок іншого банку) проведена з підтвердженням операцій за допомогою ОТР - паролей, надісланих на номер позивачки о 14:41 та 14:38 відповідно. Пароль введено коректно, кошти перераховано за призначенням. Пізніше за часом 31.03.2023 клієнтка (позивачка) звернулася в телефонному режимі до контакт-центру Банку та повідомила про здійснення транзакцій з її рахунками за участю шахраїв, яким вона розголосила дані. Під час розмови з банком позивачка, серед іншого, повідомила, що: - до неї телефонували невстановлені особи, які представилися службою безпеки НБУ; - повідомила їм особистий ключ - десятизначний цифровий ідентифікатор, а також паролі (коди), що надходили на її номер мобільного телефону. Таким чином позивачка намагається ввести суд в оману, заявляючи, що списання коштів було нею несанкціоновано. Копія запису розмови, який, позивачці відомий, оскільки була здійснена за її дзвінком. Відповідно до п. 2.9.10 Правил електронні документи, що підтверджені за допомогою ОТР, мають рівну юридичну силу з паперовими письмовими документами та є такими, що підписані клієнтом особисто з накладенням електронного підпису. Укладення договору свідчить, що клієнт визнає достатнім метод захисту інформації за допомогою ОТР, що використовується при засвідченні документів в електронній формі, для підтвердження походження, достовірності та цілісності даних в електронній формі (у тому числі для ідентифікації підписувача), у вигляді яких фіксується інформація в електронних документах, створюваних за допомогою та у системі UKRSIB online. Сторони визнають, що підробка ОТР неможлива без розповсюдження клієнтом такої інформації третім особам та при забезпеченні клієнтом належного зберігання носіїв такої інформації та захисту від доступу третіх осіб. Тому клієнт визнає та приймає на себе ризики користування системою UKRSIB online із застосуванням особистого ключа, особистого пароля та ОТР, та забезпечує особисте використання та запобігання їх використанню третіми особами. Клієнтка не здійснювала дій, які зобов`язана була виконати відповідно до п. 2.9.15 Правил, що додатково підтверджує, що операції здійснювалися за її участю через розголошення. Відповідно до п. 4.4.9 Правил, клієнт зобов`язується забезпечити збереження засобів ідентифікації та аутентифікації в системі UKRSIB online таким чином, щоб виключити розголошення інформації та їх використання третіми особами. Не передавати та не розголошувати особистий ключ, особистий пароль та ОТР іншим особам, відповідати за їх зберігання та використання. Відповідно до п. 8.9 Правил, клієнт несе відповідальність за забезпечення сторонності засобів ідентифікації та аутентифікації, їх носіїв та за достовірність і точність оформлення електронних документів, направлених та/або оформлених за допомогою системи UKRSIB online. Згідно відомостям, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань позивачка стала потерпілою від дій шахраїв 31.03.2023 по рахунках в інших банках. Такі відомості можуть свідчати тільки про таке: - позивачка на час звернення до правоохоронних органів не вважала, що з її рахунками в АТ "Укрсиббанк" здійснювалися несанкціоновані (без її участі) транзакції; - потенційним шахраям стали відомі відомості щодо рахунків позивачки в різних банках, необхідні для належної ідентифікації, аутентифікації задля забезпечення правомірності платіжних інструкцій. Що додатково доводить, що саме вона і здійснила розголошення необхідних для здійснення транзакцій відомостей. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача АТ «Укрсиббанк» позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка є клієнтом АТ "Укрсиббанк" і користується послугами банку на підставі договору-анкети № 11000620953500 від 04.08.2016 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) (далі Договір) відповідно до "Правил (договірних умов) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ "Укрсиббанк". Відповідно до п. 1.1 Договору сторони дійшли згоди щодо укладання договору шляхом підписання цього Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) (далі - Договір-анкета) та щодо обслуговування на умовах, викладених у Договорі-анкеті та "Правил (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ "Укрсиббанк", затверджених згідно з внутрішніми процедурами Банку опублікованих у газеті "Урядовий кур`єр" або в іншому офіційному друкованому виданні з усіма змінами та доповненнями та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (далі Правил). Підписуючи договір-анкету, клієнт погоджується з викладеною у Правилах пропозицією банку надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування на умовах, встановлених у Договорі-анкеті та Правилах. Цей договір-анкета разом з Правилами, Тарифами та іншими додатковими угодами і додатками складають єдиний договір. Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору-анкети Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору-анкети. Відповідно до п. 2.3.3 договору позивачеві була підключена послуга StarSMS на номер телефону - [NUMBER] . 06.09.2018 на підставі заяви позивачки їй відкритий накопичувальний рахунок. 30.03.2022 позивачкою підписана актуалізована анкета-опитувальник, де вкотре підтверджено номер мобільного телефону. Відповідно до п. 12 Анкети-опитувальника позивачка користується такими типами банківських продуктів: розрахунково-касове обслуговування, платіжні картки, депозит, інтернет-банкінг. Відповідно до правил (договірних умов) у редакції, чинній станом на 31.03.2023 "засоби ідентифікації та аутентифікації" - по тексту Правил разом Особистий ключ, Особистий пароль, ОТР або цифровий власноручний підпис та персональний безпечний номер мобільного телефону. Номер [NUMBER] закріплений в УСО (UKRSIB online) з 2016 року за обліковим записом позивачки та нею не змінювався. 31.03.2023 були здійсненні транзакції в системі UKRSIB online успішно без порушення Правил із використанням засобів ідентифікації та аутентифікації. При проведеній банком перевірці встановлено, що 31.03.2023 були здійсненні транзакції в системі UKRSIB online успішно без порушення Правил із використанням засобів ідентифікації та аутентифікації, зокрема - було поновлено доступ до облікового запису клієнтки, а саме: - відновлено пароль шляхом натискання "забула пароль" та введення особистого ключа; правильно з першої спроби надано відповідь на секретне питання; - коректно з першої спробу введено тимчасовий пароль для входу в систему, направлений банком о 14:35 год. На фінансовий номер клієнта, успішне створення сесії клієнта в системі; - о 14:36 встановлено новий постійний пароль. Операція переказу коштів між власними рахунками на суму 201 000,00 грн. (з накопичувального на картковий) та переказу коштів на суму 220 000,00 грн. (з карткового на рахунок іншого банку) проведена з підтвердженням операцій за допомогою ОТР - паролей, надісланих на номер позивачки о 14:41 та 14:38 відповідно. Пароль введено коректно, кошти перераховано за призначенням. Пізніше за часом 31.03.2023 клієнтка (позивачка) звернулася в телефонному режимі до контакт-центру Банку та повідомила про здійснення транзакцій з її рахунками за участю шахраїв, яким вона розголосила дані. Під час розмови з банком позивачка, серед іншого, повідомила, що: - до неї телефонували невстановлені особи, які представилися службою безпеки НБУ; - повідомила їм особистий ключ - десятизначний цифровий ідентифікатор, а також паролі (коди), що надходили на її номер мобільного телефону. В судовому засіданні досліджена копія запису розмови за дзвінком позивача із змісту розмови вбачається та повідомлено безпосередньо позивачкою працівнику банку про те, що її ошукали зателефонували шахраї та вона повідомила їм щодо даних які не підлягають розголошенню після чого було списано кошти з рахунків і не тільки у банку відповідача. Відповідно до п. 2.9.10 Правил електронні документи, що підтверджені за допомогою ОТР, мають рівну юридичну силу з паперовими письмовими документами та є такими, що підписані клієнтом особисто з накладенням електронного підпису. Укладення договору свідчить, що клієнт визнає достатнім метод захисту інформації за допомогою ОТР, що використовується при засвідченні документів в електронній формі, для підтвердження походження, достовірності та цілісності даних в електронній формі (у тому числі для ідентифікації підписувача), у вигляді яких фіксується інформація в електронних документах, створюваних за допомогою та у системі UKRSIB online. Сторони визнають, що підробка ОТР неможлива без розповсюдження клієнтом такої інформації третім особам та при забезпеченні клієнтом належного зберігання носіїв такої інформації та захисту від доступу третіх осіб. Тому клієнт визнає та приймає на себе ризики користування системою UKRSIB online із застосуванням особистого ключа, особистого пароля та ОТР, та забезпечує особисте використання та запобігання їх використанню третіми особами. Відповідно до п. 4.4.9 Правил, клієнт зобов`язується забезпечити збереження засобів ідентифікації та аутентифікації в системі UKRSIB online таким чином, щоб виключити розголошення інформації та їх використання третіми особами. Не передавати та не розголошувати особистий ключ, особистий пароль та ОТР іншим особам, відповідати за їх зберігання та використання. Відповідно до п. 8.9 Правил, клієнт несе відповідальність за забезпечення сторонності засобів ідентифікації та аутентифікації, їх носіїв та за достовірність і точність оформлення електронних документів, направлених та/або оформлених за допомогою системи UKRSIB online. Отже, позивач не здійснювала дій, які зобов`язана була виконати відповідно до п. 2.9.15 Правил, що підтверджує, що операції здійснювалися за її участю через розголошення. Згідно відомостям, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань позивачка стала потерпілою від дій шахраїв 31.03.2023 по рахунках в інших банках. Також в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є працівниками відповідача. Так, свідок [PERSON] суду повідомила, що їй телефонувала клієнт банку з приводу того що її ошукали вона повідомила, що такі заяви приймаються з понеділка по п`ятницю, десь через 1 2 дні позивачка прийшла до банку у відділення і спілкувалась з [PERSON] . Вона визначила, що звонила 01.04.2023 саме позивачка, співставивши розмову дзвінка та розповідь у відділенні банку про події. Випадок позивачки запам`ятався саме тим, що вона сама сказала, що всі дані назвала шахраям, а у неї не було багато таких звінків. Свідок [PERSON] суду показала, що 01.04.2023 позивач звернулась до них у відділення і попросила виписку по рахунку. Оскільки позивач при зверненні у відділенні банку повідомила, що вона сама дала всі дані шахраям - заява з приводу шахрайських дій банком не відбиралась та рекомендовано звернутись до органів поліції. Свідок [PERSON] показала, що весною цього року звернулась позивачка до відділення банку, просила надати виписку по рахунку, оскільки щодо неї вчинили шахрайські дії, вона сама повідомила всі дані. Доступ до рахунку надавала дистанційний менеджер. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу. Згідно до положень ст. 1068 ЦК України, Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. За правилами ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Згідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Відповідно до п. 4 ст. 44 Закону України "Про платіжні послуги", надавач платіжних послуг несе передбачену законодавством відповідальність за шкоду, заподіяну ініціатору у разі відмови у прийнятті наданої ним платіжної інструкції без законних підстав. Оскільки банком було дотримані всі вимоги щодо ідентифікації, то він не міг відмовити у здійсненні транзакції. Відповідно до п. 16 Положення про порядок емісії та еквайренгу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164, власник рахунку здійснює контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструментів. В силу положень частини 2 п. 5 ст. 53 Закону України "Про платіжні послуги", надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку несе відповідальність за шкоду, заподіяну користувачу в разі недотримання ним умов надання доступу до рахунку, відповідно до законодавства. Відповідно до п. 5 ст. 87 Закону України "Про платіжні послуги", до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження викладених позивачем обставин. З огляду на викладене, оцінивши докази наданими сторонами в їх сукупності, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed