Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Чугуївської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про позбавлення батьківських прав стосовно двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що мати дітей [PERSON] ( її дочка) відмовилася від виховання дітей, покинувши їх на неї, і діти повністю знаходяться на її утриманні та вихованні. [PERSON] має ще малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , проживає окремо з чоловіком, веде непотрібний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дітьми не опікується, їх не утримує, оскільки ніколи не працювала, і не має самостійного заробітку, живе за рахунок чоловіків, з якими проживає. Відповідач [PERSON] заборгованості за аліментами на сина не має, однак з ним не спілкується, вихованням не займається. На її (позивачки) звернення з відповідною заявою до Служби у справах дітей Чугуївської міської ради з приводу позбавлення відповідачів батьківських прав було отримано висновок Чугуївської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подалі позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, свої позовні вимоги підтримала за заявленими підставами, просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток, відзиви на позов не подали. У зв`язку з чим та відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює у справі заочне рішення. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 03.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 15), відомості про батька якого зазначені відповідно до ст.135 СК України, та свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 27.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, батьком якого зазначений [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 13.03.2023 № 03-10-25/585 [PERSON] зареєстрована у належному їй на праві приватної власності жилому будинку за адресою: [ADDRESS] . До складу сімї або зареєстрованих в житловому приміщенні будинку осіб входять: [PERSON] -дочка, [PERSON] -онук, [PERSON] -онук, [PERSON] - онук (а.с.11,21-25). З довідки голови вуличного комітету №2 «ЗАЧУГОВКА 2» від 12.12.2022 вбачається, що [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей від різних чоловіків. На даний час перебуває у шлюбі з [PERSON] та проживає разом із ним та їх сином [PERSON] за межами міста. Два інших сина: [PERSON] та [PERSON] тривалий час з 2019 року проживають з бабусею [PERSON] . Мати дітей їх вихованням не займається, матеріально не утримує. Після розлучення [PERSON] з [PERSON] останній спочатку утримував сина [PERSON] , а після створення нової сімї перестав виплачувати аліменти на сина, і лише у 2021 році за рішенням суду виплатив заборгованість по аліментам. На даний час знову не виплачує аліменти і не приймає участь у вихованні сина(а.с.20). Згідно Акту обстеження умов проживання від 16.11.2022, проведеногоСлужбою у справах дітей Чугуївської міськради, житловий будинок [PERSON] має всі зручності, добрий санітарний стан, діти мають окрему кімнату, об лаштовану відповідно до їх віку та потреб, [PERSON] здійснює догляд за дітьми, займається їх навчанням, лікуванням та розвитком , стосунки в сім`ї добрі, діти бажають проживати із бабусею, матір [PERSON] не має у них авторитету (а.с. 33). Згідно інформації КЗ «Чугуївська гімназія № 4»Чугуївської міської ради Харківської області від 19.12.2022 № 01-25/08 [PERSON] навчається у закладі з 1-го класу, у зв`язку з виїздом батьків до м. Балаклія вибував з гімназії. Знову був зарахований до закладу у травні 2020 року. Під час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень; вихованням дитини займалася бабуся [PERSON] , яка відповідально ставляться до його виховання та навчання, підтримує постійний зв`язок з класним керівником та вчителями, відвідує батьківські збори та шкільні заходи, Під чакс навчання дитини у 5 та 6 класах мати та батько з сином не проживають, контакту зі школою не підтримують, успішністю сина не цікавляться(а.с. 19). Згідно довідки від 13.12.2022 року сімейного лікаря ФОП [PERSON] діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] , яка повністю виховує та доглядає за ними, піклується за їх здоров`я, доглядає за ними. Мати діте [PERSON] з дітьми не проживає. Останні три роки до сімейного лікаря не зверталася, у вихованні та лікуванні дітей участі не приймає. Батька [PERSON] ніколи лікар не бачила (а.с. 32). Згідно відповіді №36690 від 19.04.2023, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). З копії заяви [PERSON] до комісії з питань захисту дитини від 05.01.2023 року вбачається, що він не заперечує проти факту проживання його сина [PERSON] із бабусею [PERSON] та усунення його від виховання сина. Зазначає також, що має намір виплачувати аліменти на сина у добровільному порядку (а.с.31). Факт усунення [PERSON] від свого батьківського обов`язку утримання, виховання, опіки над дітьми свідчить і власноручна заява відповідачки [PERSON] про залишення дітей [PERSON] та [PERSON] своїй матері [PERSON] на виховання (а.с. 12). Згідно копії заяви [PERSON] від 16.03.2023 року на адресу компетентних органів відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). З повідомлення лікувально-діагностичного відділення №1КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» від 19.07.2023 вбачається, що [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 26.05.2021 з діагнозом: Синдром алкогольної залежності F10.2 Проходила курс стаціонарного обстеження та лікування в КНП ХОР «ОНЛ» з 16.11.2020 по 25.11.2020.(а.с. 84). Згідно копії постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 05 липня 2021 року ( справа № 636/2993/21, провадження № 3/636/1007/21) [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей), та піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження (а.с.98). Відповідно до інформації Чугуївського РУ ГУНП в Харківській області від 22.12.2022 за №10зі/119-91/01 29.05.2022 та 16.11.2022 на [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.34-36). 15 лютого 2023 року Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради прийнято рішення №2/2 про доцільність позбавлення батьківських прав: [PERSON] стосовно двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] стосовно Неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З врахуванням рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Чугуївська міська військова адміністрація наказом від 23.02.2023 за № 56, видано наказ з аналогічним висновком.(а.с. 54-56) Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до норм діючого СК України, до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки відповідачі свідоме нехтують своїми обов`язками щодо виховання і утримання неповнолітніх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом по їх вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення відповідачів батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності до ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди життю, здоров`ю та моральному вихованню дитини, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду буде стимулювати відповідачів до виправлення й надасть можливість в майбутньому, при наявності бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved