Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2010 р. по 14.05.2020 р. Від спільного з відповідачем життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який наразі перебуває на повному утриманні позивачки. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання та матеріально забезпечувати дитину, тому позивачка була змушена звернутись до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник у судовому засіданні підтримала позов позивачки, просила суд її задовольнити, зазначила, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно. Пояснила, що дитина проживає з бабусею, раніше дитина проживала з матір`ю. Де саме проживає дитина на теперішній час їй невідомо. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факту проживання дитини разом із позивачкою, дитина не проживала з матір`ю з часу розірвання шлюбу до звернення до суду. Зокрема, зазначив, що дитина проживала з батьком до березня 2022 року, з бабусею дитина виїхала за кордон. Пояснив, що не має підстав для стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно сплачує аліменти. На теперішній час дитина проживає у м.Львові («Спортивний коледж» у гуртожитку), а мати проживає у м.Знам`янка Кіровоградської області. Суд вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки не є законними та обґрунтованими, тому позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.05.2020 р., шлюб між сторонами було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 25.01.2011, сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №09. Жодної довідки на підтвердження факту проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , позивачкою не надано та при розгляді справи у суді не доведено. Представник позивачки у судовому засіданні зазначила, що дитина проживає з бабусею, однак де саме проживає дитина на теперішній час їй невідомо. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, [PERSON] надала копію свідоцтва про народження дитини. Жодних доказів, що дитина проживає разом з позивачкою матеріали справи не містять, натомість представник відповідача зазначає, що на теперішній час дитина проживає у м.Львові («Спортивний коледж» у гуртожитку), а мати проживає у м.Знам`янка Кіровоградської області. Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки позивачка не довела своїх позовних вимог, не зазначила докази, які б підтверджували факт проживання дитини разом з нею, та не додала їх до справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed