Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

що сторони зареєстрували шлюб 06.06.2023. Від спільного проживання з відповідачем в шлюбі дітей не має. На утриманні в позивачки є малолітній син [PERSON] [INFO] від попереднього шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися поглядами на життя, в них різні характери, часто виникали сварки та непорозуміння які призвели до фактичного розпаду нашої сім`ї, поведінка відповідача є агресивною, що призвело до припинення подружніх відносин. Сторони не ведуть спільне господарство, тому позивачка і звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивачка у позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає повністю, просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.22). Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 06.06.2023 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 434 (а.с.11). Від спільного проживання дітей не має. На утриманні в позивачки є малолітній син [PERSON] [INFO] від попереднього шлюбу (а.с.12). Причиною розлучення є те, що подружнє життя не склалося між сторонами, між ними почали часто виникати конфлікти та суперечки, вони перестали підтримувати стосунки, притаманні подружжю, а поведінка відповідача є агресивною, що призвело до припинення подружніх відносин. Згідно із ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити « [PERSON] ». В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved