Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що 07.07.2020 між ними укладено шлюб, який зареєстровано у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 157 від 07.07.2020. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаємоповаги, у сторін різні погляди на життя. Позивачка вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.07.2020Довгинцівськимрайонниму місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 157 від 07.07.2020. Стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позивачка, представник позивачки у судове засідання не з`явилися. До суду представник позивачки надав заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. На позовних вимогах наполягають. Відповідач надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 07.07.2020 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 157 від 07.07.2020. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Високопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, на примирення сторін не згодні, на розірванні шлюбу позивачка наполягає, відповідач визнав вимоги цього позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно дост.180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вивчивши додані до позову докази, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення аліментів у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого законом, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення з вказаним позовом до суду і до повноліття дитини, є законними, обґрунтованими, а тому судом приймається визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів зі щорічною індексацією, як це вказується у позовній заяві, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до статті 184 СК України підлягає індексації розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно відповідно до закону. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною 1статті 142 ЦПК України. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., сплаченого при поданні позову за розірвання шлюбу, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків, тобто 536,80 грн. Крім того, у зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, враховуючи визнання позову відповідачем, з нього необхідно стягнути в дохід держави 50 відсотків судового збору за вказану вимогу. Інші 50 відсотків судового збору за подання позову про стягнення аліментів, в розмірі 536,80 грн., компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial