Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Виконком Боромлянської сілської ради як орган опіки та піклування у квітні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відносно сина [PERSON] має статус одинокої матері. Разом з дітьми мати зареєстрована в [ADDRESS] . З ними також проживає бабуся відповідачки та прабаба дітей [PERSON] . Протягом тривалого часу [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, про що складені відповідні протоколи, а з 2020 року родина перебуває на обліку як родина, яка потрапила в складні життєві обставини. Сім`я неодноразово відвідувалася спеціалістами Служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи, фельдшером КНП Боромлянської сільської ради «АЗПСМ с Боромля», дільничним офіцером поліції головним спеціалісти служби у справах дітей Тростянецької РДА, інспектором ювенальної превенції Тростянецького ВП № 1(м. Тростянець) Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області. З матір`ю проводилися профілактичні бесіди, надавалася допомога у вигляді одягу та іграшок. Але [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя, залишати дітей на бабусю, зловживати спиртними напоями. Питання невиконання відповідачкою батьківських обов`язків розглядалося на засіданнях комісії у справах неповнолітніх при виконкомі сільської ради, її було попереджено про необхідність виконання батьківських обов`язків. Мати дітей не змінила свою поведінку, тому рішенням виконкому №81 від 18.08.2020 року у [PERSON] були негайно відібрані діти. Після чого [PERSON] намагалась змінитися, виправитися. [PERSON] був повернутий матері, а [PERSON] залишений у Сумському реабілітаційному центрі для дітей області для продовження курсу реабілітації. Однак на початку 2021 року відповідачка знов почала вести аморальний спосіб життя. Рішенням виконкому №14 від 29.01.2021 року у [PERSON] знов були відібрані діти, але за рішенням суду повернуті матері. [PERSON] двічі проходила лікування від алкогольної залежності, але безрезультатно, вона продовжувала пиячити, зникала з дому на декілька днів, іноді разом з дитиною, повідомляла, що доля дітей її не цікавить, тому рішенням виконкому №140 від 26.10.2021 року діти знову були вилучені у матері. За позовом [PERSON] він був визнаний батьком [PERSON] рішенням Тростянецького районного суду від 11.03.2021 року, він цікавився дитиною, телефонував, оскільки на той час перебував за кордоном. Батько [PERSON] звернувся до служби у справах дітей для визначення місця проживання сина разом з ним та рішенням №158 від 25.11.2021 року було вирішено встановити місце проживання [PERSON] з батьком у с. Старі Гути Хмельницької області. [PERSON] був переданий у Сумський спеціалізований будинок дитини. У березні 2022 року Боромлянська громада перебувала в окупації, в цей час батько дитини наполіг, щоб мати забрала від нього [PERSON] , вона забрала дитину та виїхала з ним за кордон. Після повернення наприкінці червня відповідачка залишала сина на бабусю, а сама продовжила вести аморальний спосіб життя. На цей час [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, будучи вагітною. Наразі батько [PERSON] не приймає участі в житті дитини. Така поведінка батьків загрожує життю та здоров`ю дітей та свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] ; 3) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь особи чи закладу, під опікою, якої перебуватимуть діти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття; 4) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на користь особи чи закладу, під опікою, якої перебуватиме дитина у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції відповідачів Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] через службу у справах дітей Боромлянської сільської ради подав заяву, у якій не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] відзив на позов та докази на спростування обставин, викладених у позові не подала, повідомлялась про час і місце судового розгляду справи належним чином. Стислий виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Представник служби у справах дітей Боромлянської сільської ради Євтєєва Н.В. підтримала позов, вважала, що відповідачі мають бути позбавлені батьківських прав, оскільки це одна з тих родин, в якій батькам, особливо матері надавалось багато шансів виправити ситуацію, змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, змінити спосіб життя, служба надавала їй різну допомогу. Незважаючи на неодноразове відібрання дітей поведінка [PERSON] не змінюється, вона не цікавиться дітьми, майже на відвідує їх, менший син [PERSON] називає її тьотя. Старший син [PERSON] під час останнього вилучення з родини у квітні 2023 року сам збирався до реабілітаційного центру, робив це охоче, казав, що йому там добре, він має багато друзів. Під час проживання з матір`ю у с.Жигайлівка, де вже майже немає людей, він не брав участі в онлайн-навчанні, оскільки [PERSON] не забезпечила його відповідним телефоном, хоча сама має смартфон. Основною причиною такої поведінки [PERSON] є алкогольна залежність, схильність до бродяжництва. Бабуся відповідачки [PERSON] вже через свій вік не взмозі доглядати малолітніх дітей, на яку [PERSON] , постійно їх залишає на тривалий час. Такий спосіб життя бачать діти, тому в їх якнайкращих інтересах є позбавлення батьків батьківських прав. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 09.05.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 25.05.2023 позивачем подано уточнену позовну заяву на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді від 30.05.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 29.06.2023 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачів, приєднано до матеріалів справи докази подані представником третьої особи. Ухвалою суду від 29.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 14.09.2023 року судовий розгляд було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] зазначені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.12). Відповідач [PERSON] зареєстрований у с.Стара Гута Хмельницької області та на цей окремо проживає окремо від сина [PERSON] . [PERSON] та її діти зареєстровані по [ADDRESS] , також за указаною адресою проживає її бабуся [PERSON] , 1950 року народження (а.с.13). 02 лютого 2021 року, 24 квітня 2021 року, 22 грудня 2021 року інспектор ЮП СП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Олійник А.В. зверталась з листом-поданням до голови Боромлянської сільської ради Романіки В. про те, що відповідачка зловживає спиртними напоями, залишає малолітніх дітей без нагляду, неодноразово відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1, 2 статті 184 КУпАП та частиною 1 статті 178 КУпАП, частиною статті 175-1 КУпАП, повідомила, що відносно [PERSON] , порушено кримінальне провадження за частиною 1 статті 185 КК України, просила взяти до відома зазначену інформацію та вжити заходів згідно вимог чинного законодавства (а.с.48, 57, 63). За рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради №14 від 29.01.2021, у відповідачки були відібрані діти у зв`язку із прямою загрозою їхньому життю та здоров`ю. (а.с.46 ). [PERSON] 02.02.2021 проходила протиалкогольне кодування (а.с.47). Виконком Боромлянської сільської ради як орган опіки та піклування у березні 2021 року звертався до суду з позовом про відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення батьківських обов`язків. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 13.04.2021 року у справі № 588/163/21 указаний позов було залишено без задоволення, але [PERSON] указаним рішенням суду було попереджено про необхідність зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , а на Боромлянську сільську раду покладено контроль за виконанням відповідачкою її батьківських обов`язків. Після ухвалення судом указаного рішення діти були повернуті матері у травні 2021 року. Проте за рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради №140 від 26.10.2021 у відповідачки повторно були відібрані діти через те, що [PERSON] постійно залишає дітей на їх прабабусю, а сама зникає у невідомому напрямку, 21.10.2021 [PERSON] із старшим сином не ночувала вдома, 23.10.2021 її знайшли у місті Тростянець в компанії, яка зловживає алкогольними напоями, мати додому відмовилась їхати (а.с.53). Після повторного відібрання дітей рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 25.11.2021 року №158 визначено місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.55, 56). Разом з тим, [PERSON] 01.04.2022 подав до Служби у справах дітей Боромлянської сільської ради заяву, в якій повідомив, що [PERSON] не йде на контакт з ним та членами його родини, у зв`язку з агресією РФ проти України відповідач свою родину планує вивезти за кордон, [PERSON] з ним відмовляється їхати, тому вважав, що сина має забрати мати, а він не проти позбавлення його батьківських прав. З квітня 2022 року [PERSON] перебував з матір`ю. Менший син відповідачки [PERSON] - [PERSON] з 26.10.2021 після повторного відібрання і до цього часу перебуває у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повному державному утриманні. Дитина разом з іншими вихованцями з 09.03.2022 по 15.12.2022 перебувала в евакуації. Мати дитину відвідувала 14.01.2022, 03.02.2022, 30.05.2023, 06.07.2023 (а.с.82, 107) 05.01.2023 року, 20.01.2023 року, 07.02.2023 року, 11.04.2023 року, 17.04.2023 року, 28.04.2023 року, 01.05.2023 року, начальником та спеціалістом Служби у справах дітей Боромлянської сільської ради були здійснені відвідини сім`ї [PERSON] . На той час у родині виховувалась одна дитина [PERSON] Відповідачка, коли знаходилася вдома, то перебувала у стані алкогольного сп`яніння, під час деяких відвідин її вдома не було, дитина залишалася з бабусею відповідачки, сама ж відповідачка могла зникати з дому на декілька днів, її місцезнаходження бабусі було невідомо (а.с.66, 67, 68, 69, 70, 71, 72). Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради №33 від 12.04.2023 негайно відібрано [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] у зв`язку з тим, що вона зловживає алкогольними напоями, постійно залишає сина [PERSON] на прабабусю, яка за своїм віком і станом здоров`я не в змозі доглядати за дитиною такого віку. Данііла влаштовано до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, а з 25.04.2023 і до цього часу він перебуває у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, де за весь час мати його відвідала 20.05.2023. До адміністрації закладу щодо вирішення питання його подальшої долі [PERSON] не зверталась, станом його здоров`я не цікавилась, матеріальної допомоги на дитину не надавала (а.с.61, 83, 108). Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 12.04.2023 року №34 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітніх дітей (а.с.60, 62). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (статті 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 Сімейного кодексу України). Поняття «ухилення від виконання обов`язку» нетотожне поняттю «невиконання обов`язку». Мати, батько вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи викладене, питання про позбавлення батьківських прав судами слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що судом установлено, що діти відповідачів з 2020 року перебувають на обліку у Службі у справах дітей Боромлянської сільської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Відповідачка [PERSON] протягом 2020-2023 років неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, судом на неї були накладені стягнення у виді штрафу та попередження (а.с. 44, 45, 58, 59, 64-65).. Факт систематичного зловживання [PERSON] алкогольними напоями, ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей доведено органом опіки та піклування доданими до позовної заяви письмовими доказами та показаннями свідків. Допитана як свідок інспектор ювенальної превенції СП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області [PERSON] суду показала, що близько трьох років знає родину [PERSON] та приймала участь у вилученні у неї дітей. Вперше дітей відбирали, коли меншому сину [PERSON] було 4 місяці, оскільки [PERSON] тиждень не була вдома, дітей залишила на свою бабусю, яка зверталась до служби у справах дітей, що для дітей немає їжі, [PERSON] не виконує свої обов`язки. Після деокупації Тростянецької та Боромлянської громади [PERSON] забирала сина [PERSON] і виїжджала з ним за кордон, але потім повернулась, вчергове обіцяла, що буде належно виконувати свої батьківські обов`язки. Але все одно вона продовжила протягом 2023 року залишати сина на бабусю, зловживала алкогольними напоями, тривалий час не була вдома. [PERSON] не відвідував навчання у школі, оскільки у нього був телефон, непридатний для онлайн навчання, а сама [PERSON] має смартфон, але дитині не дає для участі його у навчанні. Коли останній раз у 2023 році [PERSON] відбирали у [PERSON] він навіть не засмутився і не сперечався, сам зібрав речі, повідомив, що у реабілітаційному центрі у нього друзі. Інспектор [PERSON] , що основною причиною такої поведінки відповідачки є алкогольна залежність та відсутність материнських почуттів, для неї діти як іграшка. Свідок вважала, що перебування дітей з матір`ю негативно відбивається на їх розвитку, оскільки вони бачать її антисоціальний спосіб життя, постійно чують нецензурну лайку. Допитаний як свідок староста Жигайлівського старостинського округу [PERSON] суду показав, що з 2006 року був сільським головою указаного села, знає добре [PERSON] та її родину. Відповідачка неналежно виконує свої батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями, веде гулящий спосіб життя, залишає дітей на свою бабусю, яка вже похилого віку, не забезпечувала участі старшого сина у навчанні. З нею неодноразово проводились бесіди, вона щоразу обіцяє виправити ситуацію, але нічого не змінюється. У селі Жигайлівка вона майже не з`являється, живе невідомо де, стосовно неї порушувалась кримінальна справа. Причиною її неналежної поведінки як матері є алкогольна залежність. Її мати також зловживала спиртними напоями, від чого померла у 40 років. Ураховуючи спосіб життя [PERSON] , їх коло спілкування з людьми з антисоціальною поведінкою, в інтересах дітей, щоб вони виховувались окремо від неї. Немає жодних об`єктивних причин, які б могли виправдати її поведінку по відношенню до дітей та невиконання батьківських обов`язків. Допитана фельдшер с.Жигайлівка [PERSON] суду показала, що вела [PERSON] у зв`язку з її другою вагітністю, потім після народження [PERSON] відвідувала її родину. Неодноразово вона залишала дітей з бабою на термін до 6 днів, ще і забирала у бабусі телефон, самане виходила також на зв`язок. Бабуся 1950 року народження, має проблеми зі здоров`ям, поряд немає сусідів, що вказувало на загрозу життю і здоров`ю дітей. Одного разу після такого випадку [PERSON] приїхала побита. Вона зараз у с.Жигайлівка майже не з`являється, перебуває у с.Боромля. Причина її неналежного виховання та піклування за дітьми алкогольна залежність та погана компанія, які не працюють, а вживають алкогольні напої. Після вилучення дітей з родини відповідачка [PERSON] належних висновків не зробила, не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, припинення зловживання алкогольними напоями, прагнення здійснювати належне піклування за дітьми, не спростувала, що свідомо нехтує батьківськими обов`язками. Крім того, на ставлення відповідачки до дітей, її пасивну поведінку вказує той факт, що [PERSON] рідко відвідувала сина [PERSON] та [PERSON] з моменту чергового відібрання у квітні 2023 року відвідала один раз. Також досліджені судом докази, які характеризують спосіб життя відповідачки, крім зловживання нею алкогольними напоями, вказують на її схильність до антисоціальної поведінки. Батьки з такими рисами мають низький виховний потенціал та низьку здатність прищепити дітям загальнолюдські моральні норми та цінності, базові етичні норми. Відтак суд дійшов висновку, що атмосфера та середовище, яку створила відповідачка для дітей є явно неблагополучною для останніх, що не відповідає жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З досліджених судом письмових доказів та показань свідків судом також установлено, що відповідач [PERSON] після встановлення батьківства щодо [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду, забрав сина проживати у свою сім`ю, але йому не вдалося, з його слів, встановити контакт з дитиною, також хлопчик неприязно ставився до дружини батька та їхніх дітей. Відповідач [PERSON] мав намір вивезти родину за кордон, але [PERSON] не погоджувався на виїзд без матері [PERSON] , тому дитина повернулася проживати до матері. Відповідач [PERSON] у своїй заяві до Боромлянської сільської ради від 01.04.2022 року не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Судом не установлено, що відповідачам будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення від їх виконання. З огляду на поведінку відповідачів стосовно виконання батьківських обов`язків протягом 2020-2023 року, а також ураховуючи відсутність змін у способі життя [PERSON] , суд вважає, що попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей з покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням ними батьківських обов`язків не буде дієвим за установлених судом обставин, оскільки таке попередження вже застосовувалось, незважаючи на значну тривалість соціального супроводу цієї родини та з огляду на вжиті органом опіки та піклування заходи до батьків та допомоги їм у створенні належних умов для проживання, виховання та утримання дітей, вжиті заходи не вплинули на поведінку матері, [PERSON] самоусунувся від виховання сина [PERSON] , відмовився від своїх батьківських прав. Ураховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що [PERSON] та [PERSON] у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконують обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, не маючи жодних перешкод, порушували права дітей на належне батьківське виховання, оскільки через зловживання алкогольними напоями, своєю негативною поведінкою [PERSON] подає поганий приклад і створює небезпеку для їх життя і здоров`я, а тому висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам їх малолітніх дітей, які заслуговують на забезпечення їм життя та розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Отже, позов Виконавчого комітету Боромлянської сільської ради в частині позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованим і підлягає задоволенню. При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, та стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходить з таких мотивів. Відповідно до положень частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Ураховуючи викладене, відповідачка як мати, та відповідач, як батько, незважаючи на позбавлення їх батьківських прав, зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачі є працездатними особами, незважаючи на позбавлення батьківських прав повинні матеріально утримувати дітей до їх повноліття, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів у заявленому позивачем розмірі на користь особи чи закладу, під опікою якої перебуватимуть діти. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 19 квітня 2023 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач відповідно до пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави у дольовому порядку підлягає стягненню сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачем при зверненні до суду в розмірі 2147 грн. 20 коп. (1073,60 грн. х 2), тобто по 1073 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved