Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Харківгаз Збут», в особі свого представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.07.2015 по 31.05.2021 в сумі 65166,91 грн, 3% річних в розмірі 6036,42 грн, інфляційні втрати в сумі 12316,55 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут». На ім`я відповідача за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] . У зв`язку з систематичним нехтуванням відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.07.2015 по 31.05.2021 склала 65166,91 грн та не погашена станом на момент подання даної позовної заяви до суду. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, Товариством нараховані 3% річних 6036,42 грн, інфляційні втрати в сумі 12316,55 грн. Враховуючи викладене, позивач вимушений був звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 липня 2021 року цивільну справу передано для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року матеріали справи повернуті на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова за територіальною юрисдикцією (підсудністю) як таку, що помилково направлена на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухавлою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. 18 жовтня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останя просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні вищевказаного позову у повному обсязі, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу визначення обсягу спожитого газу, договору на постачання газу, та яким чином здійснено розрахунок, отже позов безпідставний. 01 листопада 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, аналогічним у позові. Додатково зазначив, що відповідно п.4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1379/27824(далі- Кодекс), Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. 09 грудня 2021 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Клубань М.В. подано заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що відсутні докази укладання договору на певних умовах, нарахування здійсненні безпідставні, обсягу спожитого газу, що визначено позивачем не було.. 17 квітня 2023 року на адресу суду надані письмові пояснення з доданими доказами. Так до заяви додано лист АТ «Харківміськгаз» з інформацію про те, що за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER], що належить відповідачу, газопостачання було припинено 09.03.2017 року на опусках перед газовими приладами (газова плита та двоконтурний котел) шляхом пломбування. 10 травня 2023 року представником відповідача також надано письмові пояснення з копіями попередження про припинення газопостачання з підстав наявності заборгованості в лютому 2016 року та липні 2016 року. В яких обсяг спожитог газу бул визначенов розмірі 17584 куб.м, а на час припинення газопостачання показання лічильника вказувала на обсяг спожитого газу в розмірі 18455 куб.м., відтак різниця складає 871 куб.м, проти якого відповідач не заперечує, проте до цих вимог позивачем пропущено позовну давність . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 травня 2023 року клопотання представника відповідача Марії Клубань про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» копію Акту про припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] , що належить [PERSON] . На виконання ухвали представником позивача на адресу суду 24 травня 2023 року надано копію відповідного Акту. В судовому засіданні представник позивача Хом`як Р.В. позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Клубань М.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на заперечення викладенні у заявах по суті. Зазначила, що обсяг спожитого газу, який наведений позивачем не відповідає дійсності, нарахування є безпідставними. Просила при ухваленні рішення застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені вимог. Відносно Акту про припинення газопостачання, зазначила, що він не містить показники лічильника газу на час припинення, що спростовує доводи позивача та суперечить законодавству. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази і заяви по суті справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , та на її ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] . 08 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та отримала прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3627 від 08.09.217 року та підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 09.10.2020 року (а.с. 69). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, в редакції від 29.11.2016, яка діяла на час існування правовідносин (далі -Правила). Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційне веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015. Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником (п. 1.1), розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 4.3), при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена Споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку (п. 4.6.). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Так, за даними Оператора ГРМ наявне фактичне постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений частиною 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язана була своєчасно і в повному обсязі оплачувати комунальні послуги з газопостачання. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Якщо побутовий споживач не здійснив оплату з спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (п. 17 Розділу III Правил). Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. TOB «Харківгаз Збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору. Проте, відповідач в порушення вимог закону за надані послуги в повному обсязі не сплачувала кошти, що призвело до утворення заборгованості. Як вбачається з наданого розрахунку за період з 01.07.2015 по 31.05.2021 заборгованість [PERSON] за послуги з газопостачання становить в сумі 65166,91 грн (а.с. 4). Заперечуючи проти вимог, стороною відповідача не визнається обсяг спожитого газу. На підтвердження своїх заперечень, надано попередження про припинення газопостачання за наявності заборгованості станом на 29.02.2016 та 31.07.2016 з показниками лічильника газу 17584 куб.м зі визначення протилежними сумами нарахувань, які надсилались ТОв «Харківгаз Збут» та ПАТ «Харківміськгаз», а також довідку , яку складено на час припинення , в якій зазначено показники лічильника 18455 куб.м.(а.с.189-191) . Відповідно до копії Акту №22/3 від 09.03.2017 року про відключення газових приладів абоненту [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , газ припинено внаслідок заборгованості в розмірі 69209,39 грн.. Акт складено майстром Сизоненко В.В. та підписано відповідачем [PERSON] (а.с. 209). Оцінюючи доводи та заперечення сторін, підтверджені доказами суд зазначає наступне. Відповідно до п.п.17, 19, 30 Правил, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання. Припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ. У разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Відповідно п.4.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1379/27824(далі- Кодекс), Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно п.п. 1,4 глави 7 розділу VІ Кодексу в редакції від 29.12.2016, яка діяла на час існування правовідносин, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу. При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. В сукупністю аналізу зазначених норм, всі спірні питання щодо нарахувань, визначення обсягу спожитого газу вирішується між споживачем та газопостачальником або Оператором ГРМ в судовому порядку. Як зазначено вище, припинення газопостачання було здійснено в присутності споживача, про що складено відповідний акт та зазначено розмір заборгованості 69209.39 грн., що перевищує розмір заборгованості, яку просить стягнути позивач. Відповідачем не надано доказів щодо виконання свого обов`язку передачі показників лічильника газу, оскарження дій Оператора ГРМ по нарахуванню заборгованості та визначення обсягу газу. Також слід зазначити, що при складанні акту про припинення газопостачання,не передбачено зазначення показників лічильника газу, на що посилався представник відповідача. Дана вимога щодо фіксації фактичних показаннь лічильника газу на дату припинення газопостачання передбачена після внесення змін 30.07.2020. Відповідно до положеньст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ТОВ «Харківгаз Збут» з травня 2018 року по равень 2021 року нараховані 3% річних від простроченої суми в розмірі 6 036,42 грн та індекс інфляції за час прострочення, що складає 12316,55 грн (а.с. 4). Таким чином, судом встановлен порушення прав позивача, яке підлягає захисту. Проте у судовому засіданні стороною відповідача подана про застосування строків позовної давності. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк позивачем було пропущено. Причин поважності пропуску строку представником позивача не зазначено. Згідно наданого розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ,заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.07.2015 по 31.05.2021 становить 65 166,91 грн.. Суд відхиляє твердження позивача, що заборгованість виникла станом на 31.05.2021. Відповідно до копії Акту №22/3 припинення газопостачання здійснено 09.03.2017 року. Таким чином вищезазначена заборгованість виникла станом саме на цю дату. Тобто з 09 березня 2017 року ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» припинило надавати послуги з газопостачання, відповідно, фактично припинені правовідносини з постачання природного газу. Оскільки відповідач не виконувала оплату послуг протягом надання послуг та виконала свої зобов`язання по оплаті заборгованості за надані послуги, починаючи з 10 березня 2017 року, наступного дня після припинення постачання газу, почався перебіг строку позовної давності звернення до суду та закінчився 10 березня 2020 року. З позовом до суду позивач звернувся 02 липня 2021 року, після спливу позовної давності Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення основної суми боргу в зв`язку з пропуском строку позовної давності, в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, належить відмовити, оскільки інфляційні витрати та 3% річних є похідними від основного зобов`язання, яке підпадає під застосування строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до [PERSON] ( [PERSON] ) про стягнення заборгованості, в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed