Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» (надалі ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР») звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення заборгованості, 09.10.2023 року, зменшивши позовні вимоги, просили стягнути солідарно, з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в період з 01.09.2017 року по 30.09.2023 року за адресою: [ADDRESS] у сумі 15\~443, 13 гривень, яка складається: послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 12\~611, 82 грн., суму індексу інфляції 2326, 65 грн., 3% річних 504, 65 грн., а також просили стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.09.2017 року по 30.09.2023 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку та відшкодувати витрати зі сплати судового збору та правову допомогу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 11 серпня 2023 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи та надано відповідачам строк для надання відзиву (заперечень) . Через канцелярію суду представниця позивача ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» надала до суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала,просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Скористались правом подання відзиву в яких позовні вимоги визнали частково, оскільки вважають що заборгованість за житлово комунальні послуги значно завищена. Просили застосувати строки позовної давності до позовних вимог в частині суми 3042, 02 грн., оскільки позивачем за період з вересня 2017 року по липень 2023 року за адресою: [ADDRESS] нараховано заборгованість у сумі 32\~635, 15 гривень, однак вони сплатили заборгованість за період з вересня 2017 року по липень 2023 року 22\~739, 38 гривень. Таким чином, вважають, що сума заборгованості за період з 01.09.2017 року по 30.06.2023 року складає 9895, 75 гривень. Крім того, ними в липні серпні 2023 року додатково сплачено 2000 гривень за утримання будинків та прибудинкових територій, отже заборгованість складає 7\~895, 75 гривень. Неодноразово зверталися до ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» щодо проведення звірки рахунків, однак останнім вказані звернення проігноровані. Додатково до раніше поданого відзиву 05.10.2023 року відповідачами подано письмові пояснення із розрахунками заборгованості. Через канцелярію суду 10.10.2023 року відповідачкою [PERSON] подано заяву в якій просила переглянути нараховані суми боргу по житлово комунальним послугам, просила проводити розгляд справи без її участі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно положень до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124 Конституції України. Згідно із ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, по акту приймання передачі передано, будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, строк його дії з 01.04.2013 року - безстроково (а.с.18-35). За відомостями інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, форма власності- приватна, частки 1/1 (а.с.16) У відповідності до інформації наданої ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ в квартирі [ADDRESS] з 23.01.2007 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 50) ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» нараховував щомісяця з 01.09.2017 року по 30.06.2023 року відповідачам плату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] та передбачених Рішенням Криворізької міської ради №415 від 14.12.2011 року , Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року. Статтею322\~ЦК України встановлено: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог ст.\~10\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№572\~від 08.10.1992\~року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. За змістом статті 68\~Житлового кодексу\~України члени сім`ї власника житлового будинку чи квартири, які проживають разом з ним у будинку чи квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування. \~Статтею 160 Житлового кодексу України\~визначено: члени сім`ї наймача, які проживають у будинку чи квартирі, що належать громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням. Відповідно до статті 66 ЖК України\~закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». За правилами\~статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, оплата житло-комунальних послуг проводиться споживачем у строки встановлені договором або законом. Згідно із статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року\~передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Приписами статті 13\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, зазначено, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься до житлової послуги, в розумінні\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року\~послуга з управління багатоквартирним будинком, до якої входить послуга з утримання будинку є житловою послугою. Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги»\~та нормами Цивільного,\~Житлового кодексів України. Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з серпня 2017 року по вересня 2023 року за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, за адресою: [ADDRESS] заборгованість станом на 30.09.2023 року складає 12\~611, 82 гривень. У відзиві та поясненнях по справі [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо наявності заборгованості у сумі 9895,75 гривень, проте вказували, що за заборгованістю у сумі 3042, 02 грн. підстав для стягнення немає оскільки слід застосувати строки позовної давності до цієї суми. Проте суд не погоджується з цими доводами відповідачок виходячи з наступного: Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Вказане викладене у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №663/2070/15-ц. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності. Разом з тим, боржник, [PERSON] здійснила дії, які свідчать про визнання боргу. Зокрема 21 липня 2021 року уклала з позивачем договір\~про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 19. Такі її дії є підтвердженням визнання нею боргу, що в розумінні статті 264 ЦК України перериває строк позовної давності. Оскільки, [PERSON] уклала з позивачем договір\~про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 19, що свідчить про те, що вона визнала борг, тому було перервано строк позовної давності і з 21 червня 2021 року розпочав свій сплив трирічний строк для пред`явлення вимоги про стягнення боргу та сум на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позов подано до суду 19 червня 2023 року, тобто в межах строку позовної давності. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625\~ЦК України. Таким чином з відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку: заборгованість по оплаті у розмірі: за послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 12 611 грн. 82 коп., суму індексу інфляції 2326, 65 грн., 3% річних 504, 65 грн., а всього 15\~443, 13 гривень. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України та вважає за доцільне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 2684 грн. 00 коп., тобто по 1342, 00 гривень з кожного.

Outcome: approved