Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

1.Суть позовної заяви 1.1. 25.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, починаючи з 25 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. 25.07.2023 року вона звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Зазначає, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Крім цього, з нею проживає та знаходиться на її утриманні донька від іншого шлюбу, якій 9 років. Відповідач на даний час від надання допомоги в утриманні доньки у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 25.07.2023 року, справа №946/5475/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 27.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.11). 2.3. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених у позовній заяві доводів. 2.4. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 2 000 гривень. В обґрунтування заперечень проти позову пояснив, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації він втратив житло та роботу у Херсонській області. На даний час перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ізмаїльської райдержадміністрації та йому виплачується щомісячна допомога на проживання у розмірі 2 000 гривень. Після переїзду до міста Ізмаїла він працював за наймом посезонно, на даний час не працює; інших доходів, транспортного засобу не має. Звернув увагу, що сплатив спільний з дружиною кредит, на даний час має заборгованість у «ПриватБанку». ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.10.2019 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 430 (а.с.7). 3.2. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає спільно з позивачкою (а.с.6). 3.3. Згідно з довідкою «ПриватБанку» [PERSON] має станом на 25.09.2023 року заборгованість за картою «Універсальна Голд» - 63 092,19 гривень; за карткою «BAD CARD» - 2 684 гривень (а.с.18). 3.4. За змістом довідки, виданої начальником Управління соціального захисту населення Граммою Г. за вих. №636 від 25.09.2023 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ізмаїльської райдержадміністрації та йому відповідно до постанови КМУ від 20.03.2022 року №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» з 01.03.2022 року по 31.01.2024 року призначено допомогу на проживання ВПО у розмірі 2 000 гривень на місяць (а.с.19-20). 3.5. Сторони не працюють, будь-яких джерел доходу, в тому числі від здачі у найм або оренду, а також транспортних засобів не мають. 3.6. Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні та у відповідності до частини першої статті 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку. 4.2. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.3. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.4. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.5. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. 4.6. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.7. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 4.8. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. 4.9. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.10. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 гривні 60 копійокіз зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial