Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач Житлово-будівельний кооператив-244 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 52\~206грн.57коп. В подальшому ця сума була перерахована позивачем та зменшена до 49\~003грн.29коп. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] .с 8/. Балансоутримувачем даного будинку є Житлово-будівельний кооператив-244. Відповідач [PERSON] є членом даного кооперативу. Згідно рішення Львівської міської ради від 23.09.1998 року «Про заселення будинку [ADDRESS] » /а.с.69/ [PERSON] видано ордер на квартиру [ADDRESS] . Після отримання ордеру відповідач став учасником ЖБК-244, що передбачає виконання ним обов`язків, передбачених Статутом ЖБК-244 та Законом України «Про кооперацію». Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів ЖБК-244 у протоколі від 07.12.2016 року. [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, зокрема за послуги з теплопостачання та квартплату. В зв`язку з чим у позивача виникли боргові зобов`язання перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за період з листопада 2015 року по квітень 2021 року та станом на 31.12.2021 року становить 49\~003грн.29коп. із врахуванням коефіцієнту інфляції та 3% річних. Цю суму просить стягнути позивач із відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду від 11.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представники позивача в судовому засіданні просили задовольнити позов, з врахуванням письмових додаткових пояснень, долучених до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] судовому засіданні проти задоволення позовних вимог відповідача частково заперечив. Відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим стороною позивача, вважає такий розрахунок не достовірним, таким що суперечить Методиці розрахунку кількості теплоти, спожито на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення затвердженого Наказом Мінбуду України №359 від 31.10.2006 року (втратив чинність у 2019 році) та Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315. Крім цього, вважає, що позивачем не враховано відсутність опалення місць загального користування у другому під`їзді, за наявності такого в першому під`їзді. Відповідач [PERSON] подав свої розрахунки оплати послуг за опалення за період з 2015р. по 2021р. Вважає свої розрахунки правильними, такими, що відповідають вказаним вище Методикам. Також зазначив, що ЖБК-244 не є гарантованим постачальником теплової енергії. Відтак вважає за недоцільним оплачувати комунальні послуги з теплопостачання на розрахунковий рахунок повивача ЖБК-244. Свою позицію пояснює тим, що позивач ЖБК-244 ще в 2014 році мав передати дані для розрахунків за опалення ЛМКП «Львівтеплоенего», оплата мала йти на розрахунковий рахунок ЛМКП «Львівтеплоенего». Цього, на думку відповідача, зроблено не було, також не було проведено загальних зборів щодо вирішення питання моделі організації договірних відносин з ЛМКП (індивідуальний, колективний, публічний договір), Договір про надання послуг з централізованого опалення між ЛМКП «Львівтеплоенего» та споживачем [PERSON] , останній не отримав. В контексті боргу за квартплату, відповідач звернув увагу на відсутність фінансової звітності ЖБК-244 перед її членами та якість надання послуг з утримання будинку, зокрема квартири відповідача. Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг додані до матеріалів справи /а.с. 118/. Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що балансоутримувачем будинку, за адресою: [ADDRESS] , являється позивач Житлово-будівельний кооператив-244. Відповідач [PERSON] є власником та мешканцем квартири [ADDRESS] . Він є членом ЖБК-244 і споживачем послуг, що надаються Житлово-будівельним кооперативом-244. З цього слідує, що на нього розповсюджуються всі права та обов`язки члена кооперативу. Згідно з пунктами 2.1., 2.2 Статуту ЖБК-244, затвердженого загальними зборами членів кооперативу 07 грудня 2016 року (нова редакція) Житлово-будівельний кооператив утворений з метою задоволення житлових, економічних, соціальних та інших потреб його членів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, трудової участі та майна, поділу між ними ризиків, витрат від діяльності Кооперативу, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Предметом діяльності кооперативу є забезпечення житлом та/або нежитловим приміщенням членів кооперативу і членів їх сімей шляхом сприяння будівництва багатоквартирного житлового будинку за власні кошти кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Рішенням загальних зборів ЖБК-244 у протоколі від 07.12.2016 року встановлено тарифи з утримання будинку рівномірно згідно зареєстрованих в квартирах осіб з розрахунку 3 грн. за 1кв.м. За період з листопада 2015 року по квітень 2021 року борг [PERSON] по квартплаті складає 7079,11 грн., про що подано уточнений розрахунок позивачем від 14.09.2023р. Спростування правильності таких розрахунків відповідачем не надано. 01.08.2001 року між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та Житлово-будівельним кооперативом-244 укладено договір про постачання теплової енергії №847Ш. Розрахунок отриманих послуг з теплопостачання проводиться на підставі п.5 Договору та діючих на період проведення нарахувань Методик розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює нарахування оплати послуги з надання теплової енергії Житлово-будівельному кооперативу-244 щомісячно виходячи з загального обсягу теплової енергії, поданої в цілому на будинок [ADDRESS] . Саме ЖБК-244 несе обов`язок оплати цих послуг перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Нарахування плати за спожиту теплову енергію власниками квартир здійснює ЖБК-244 відповідно до загально будинкових показників та опалювальної площі кожної окремої квартири. Несвоєчасне внесення мешканцями будинку коштів за спожиту теплову енергію на рахунок Житлово-будівельному кооперативу-244 спричиняє виникнення у ЖБК-244 заборгованості перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Суд приймає до уваги подані відповідачем розрахунки щодо нарахування по його квартирі оплати за спожиту теплову енергію за період з листопада 2015 року по квітень 2021 року, відповідно до яких сумарний борг [PERSON] по опаленню складає 37\~623грн.87коп. Спростування правильності цих розрахунків позивачем не надано. Таким чином, суд дійшов висновку що відповідач [PERSON] визнає свої зобов`язання по оплаті послуг за отриману теплову енергію відповідно до поданих ним розрахунків та послуг за утримання житла за період з листопада 2015р. по квітень 2021р. Згідно ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Стаття 156 ЖК України покладає на власника та членів його сім`ї обов`язок по сплаті витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Статтями 20\~та 21\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначені\~права та\~обов`язки споживача\~та виконавця\~житлово-комунальних\~послуг,\~відповідно до\~яких споживач\~має право\~одержувати вчасно\~та відповідної\~якості житлово-комунальні\~послуги згідно\~із законодавством\~та умовами\~договору на\~надання житлово-комунальних\~послуг.\~При цьому\~такому праву\~прямо кореспондує\~визначений пунктом\~5\~частини третьої\~статті 20\~цього Закону\~обов`язок\~споживача оплачувати\~житлово-комунальні\~послуги у\~строки,\~встановлені договором\~або законом.\~Обов`язком виконавця\~ є\~надання таких\~послуг вчасно\~та відповідної\~якості. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі статтею 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13. Частиною 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідач користувався послугами утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, отримував теплову енергію, але їх оплату не проводив. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вивчивши та оцінивши розрахунки заборгованості надані сторонами, вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ЖБК-244 необхідно стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 37623грн.87коп. та заборгованість за утримання житла в розмірі 7079грн.11коп. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості з житлово-комунальних послуг з врахуванням відповідних інфляційних втрат. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 37623грн.87коп. та 3246,75грн. інфляційних втрат, заборгованість за утримання житла в розмірі 7079грн.11коп. та 586,05грн. інфляційних втрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial