Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач, від імені якого діє його представник, адвокат Ієговська А.О., звернувся до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначено, що 09.10.2019 року у м. Кременчук, Полтавської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП, [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Позивач є особою, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Позивачу заподіяна: шкода, пов`язана з понесеними витратами на лікування, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності, шкода пов`язана зі стійкою втратою працездатності та моральна шкода. Станом на\~дату ДТП,\~цивільно-правова\~відповідальність,\~пов`язана з\~експлуатацією забезпеченого\~транспортного засобу\~марки MERCEDES-BENZ\~ACTROS,\~д.н.з.\~ [NUMBER] була\~застрахована у\~відповідача.\~03.02.2020\~р.\~відповідачу було\~подано повідомлення\~про ДТП\~та заяви\~на виплату\~страхового відшкодування\~понесених витрат\~на лікування,\~пов`язане з\~тимчасовою втратою\~працездатності,\~страхове відшкодування,\~пов`язане зі\~стійкою втратою\~працездатності та\~заподіяної моральної\~шкоди з\~долученням до\~них документів,\~що підтверджують\~факт настання\~страхового випадку\~та належний\~до виплати\~розмір страхового\~відшкодування. Заяви на виплату окрім обґрунтування вимог до страховика містили і відомості про визначення їх розміру. Вказані документи відповідач отримав 06.02.2020 року. Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ, не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач був зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. З 05.01.2021 року по 12.02.2021 року на банківські реквізити представника [PERSON] по довіреності [PERSON] , відповідач здійснював частинами виплати страхового відшкодування у загальному розмірі 73 174,54 грн. 12.02.2021\~року відповідач\~повідомив представника\~позивача листом\~за вих.\~№82\~від 05.02.2021\~року про\~те,\~що відповідно\~до вимог\~пункту 32.1.\~ст.\~32\~Закону,\~ПАТ «УТСК»\~прийняло рішення\~про виплату\~суми страхового\~відшкодування в\~такому розмірі:\~-\~витрати на\~лікування \~27\~382,90\~грн.;\~-\~моральна шкода\~ 1\~369,14\~грн.;\~-\~шкода,\~пов`язана зі\~стійкою втратою\~працездатності \~37557,00\~грн.;\~-\~шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності \~6\~865,50\~грн. Проте, ще 06.05.2020 року минув строк 90 днів для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю у відповідності до п. 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхове відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю фізичній особі було здійснено з порушенням строку на здійснення страхової виплати у визначений Законом строк та у повному обсязі виплачене не було. У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем обов`язку\~по виплаті\~страхового відшкодування\~позивач звернувся\~до Онуфріївського\~районного суду\~Кіровоградської області\~з позовом\~про стягнення\~з відповідача страхового відшкодування в розмірі 128 678,04 грн. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року позовні вимоги задоволені частково, а саме у загальному розмірі 79 995,76 грн. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2022 року рішення першої інстанції було залишено без змін. З 29.11.2022 року по 15.12.2022 року зазначені кошти частинами були виплачені відповідачем. Враховуючи те,\~що позивач\~звернувся з\~заявою на\~виплату страхового\~відшкодування до\~відповідача 06.02.2020\~року,\~а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, як при досудовому врегулюванні спору було виплачено з порушення строку на прийняття рішення та здійснення виплати, так і при судовому врегулюванні спору, яке, за рішенням Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2022 року у справі № 399/474/21, було виплачено позивачу з 29.11.2022 року по 15.12.2022 року частинами, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних. Так як 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 06.05.2020 р., то починаючи з 07.05.2020 року відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди, пов`язаної із шкодою здоров`ю з урахуванням інфляційних збитків у розмірі 39716,06 грн., 3% річних за користування коштами у розмірі 9220,02 та пені у розмірі 25764,26 грн., загальна сума становить 74 700,34 грн. Ухвалою суду від 08.03.2023 року відкрито позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. 18.04.2023 року від представника відповідача ПрАТ "УТСК" надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого зазначено, що 06.02.2020 року за вх. № 178 надійшло повідомлення про ДТП, яка мала місце 09.10.2019 року разом з копіями долучених до нього документів та 06.02.2020 року за вх. № 178 також було отримано заяву про виплату страхового відшкодування до якої долучено чеки, квитанції, розрахунок фактуру. Додатково 06.02.2020 року подається ще одна заява на виплату (по тимчасовій втраті працездатності) до якої не долучається жодного документу на підтвердження даного факту. Платіжні реквізити [PERSON] вказав особисті, а не реквізити [PERSON] . З телефонної розмови з представником позивача, проведеною після отримання повідомлень про ДТП, стало зрозумілим, що на момент подачі заяви про виплату страхового відшкодування, факти та обставини ДТП є предметом досудового розслідування в рамках кримінального провадження. 18.03.2020 року за вх. № 2589 надійшов лист, яким додатково було підтверджено факт порушення кримінального провадження. Представником позивача наводяться вимоги абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та зазначено, що ПрАТ «УТСК» зупинено перебіг строків для прийняття рішення по заявленому збитку відразу після отримання повідомлення про подію. 24.04.2020 року за вх.. № 564 надійшла заява про долучення додаткових документів, серед яких були наявні копії листів лікарських призначень на частину медичних препаратів. 14.09.2020 року за вх. № 1547 на адресу відповідача надійшла постанова про закриття кримінального провадження. Тобто, фактично перебіг строків для прийняття рішення по заявленому збитку, з урахуванням вимог абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, розпочався з 15.09.2020 року, після отримання страховиком документів, які підтверджували факт закриття кримінального провадження. Отже 90 - денний строк для прийняття рішення по заявленому збитку минав 14.12.2020 року. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву навів контррозрахунки сум штрафних санкцій та зазначив що їх загальний розмір становить 50258,20 грн, а саме: - 1618,40 грн інфляційне збільшення боргу на суму страхового платежу 73174,54 грн за період з 15.12.20 по 12.02.21; - 360,58 грн. 3% річних на суму страхового платежу 73174,54 грн. за період з 15.12.20 по 12.02.21; - 11827,19 грн розмір пені на суму страхового платежу 79995,76 грн за період з 15.12.20 по 14.12.21; - 31646,01 грн інфляційне збільшення боргу на суму страхового платежу 79995,76 грн за період з 15.12.20 по 15.12.22; 4806,02 грн 3% річних на суму страхового платежу 79995,76 грн за період з 15.12.20 по 15.12.22 Ухвалою суду від 25.04.2023 року встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк на подання заперечення. Продовжено строк підготовчого провадження у даній цивільній справі на тридцять днів. Підготовче судове засідання відкладено. 03.05.2023 року від представника позивача, адвоката Ієговської А.О. через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив у якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила задовольнити. В обґрунтування зазначено, що доводи викладені відповідачем у відзиві, позивач вважає необґрунтованими та безпідставними, які суперечать нормам закону з урахуванням наступного. Між сторонами виникли правовідношення з приводу застосування наслідків порушення строків виконання зобов`язань зі сплати страхового відшкодування у вигляді стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України з посиланням на норми статей ЦК України, статей Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та практику Верховного Суду. Відповідно до п. 36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто, вищевказаною нормою встановлено страховику 90-денний термін для розслідування страхового випадку та саме в межах даного строку прийняти рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування. Твердження страховика про зупинення розслідування страхового випадку є вигаданим, оскільки жодного офіційного листа про зупинення страхової справи відповідачем не було надано ні позивачу ні його представнику. Позивачем було надано страховику всі наявні у нього документи і жодною нормою Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачено обов`язок потерпілої особи щодо надання страховику рішення, яке набрало законної по дорожньо-транспортній пригоді. Більше того, в п. 34.1 ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначено: «страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.» Як вбачається з даних норм Закону та обставин справи, Приватне акціонерне товариство «УТСК самоусувалось від виконання покладеного на нього обов`язку щодо розслідування страхового випадку та отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування і безпідставно покладає цей обов`язок на потерпілого. Верховний Суд у постановах від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21) та від 05 жовтня 2022 року у справі № 208/4598/21 (провадження № 61-6997св22) вказав, що наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування за завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача зазначає, що відповідач не вірно трактує норми Закону, оскільки зобов`язаний був виплати належне страхове відшкодування позивачу у повному розмірі в межах 90-деного строку. Дії страховика щодо зменшення виплати страхового відшкодування визнані неправомірними та такими, що суперечать нормам закону, рішенню Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року у справі №399/474/21. Відповідно до п. 36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Станом на 06.02.2020 р. (дата отримання відповідачем повідомлення про ДТП та звернення із заявами на виплату страхового відшкодування) у відповідача настав строк для виконання грошового зобов`язання та можливість застосування до нього цивільно-правової відповідальності за прострочення його виконання. Натомість, 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 06.05.2020 р., то починаючи з 07.05.2020 року відповідач зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди, здоров`ю позивачу з урахуванням індексу інфляції, з яких 39716,06 грн. є інфляційним збільшенням боргу. Також, починаючи з 07.05.2020 р., відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 25764,26 грн. та за період з 07.05.2020 р. - 3% річних в розмірі 9220,02 грн., нараховані на ту частину суми, яка була виплачена страховиком частинами після ухвалення Рішення суду по справі №399/474/21, а саме на загальну суму у розмірі 79 995,76 грн. страхового відшкодування. Відповідач у відзиві зазначає, що вже сплачував пеню добровільно у розмірі 1442,33 грн., проте дана сума була виплачена за першу частину простроченної виплати, нарахованої на суму 73 174,54 грн., яка не включена до позовних вимог. Тобто, позивач відповідно до позовних вимог просить суд стягнути зі страховика штрафні санкції за другу частину простроченої виплати страхового відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю нарахованих на суму 79995,76 грн. Таким чином, представник вважає, що розрахунок позивача, відповідає вимогам закону та не спростований відповідачем у поданому ним відзиві, оскільки 90-денний строк був порушений відповідачем з власної вини та неправомірних дій по відношенню до позивача. 18.05.2023 року від представника відповідача ПрАТ "УТСК" надійшло до суду заперечення щодо відповіді на відзив в обґрунтування якого зазначено, що 07.07.2020 року ПрАТ за вих. № 347 ПрАТ «УТСК» надіслало відповідь на адвокатський запит що надійшов 02.07.2020 в якому повідомлено, що згідно п. 36.2 ст. Закону призупинено перебіг строків для прийняття рішення. Представником відповідача також зазначено, що дана справа була предметом розгляду Національного Банку України (за скаргою представника позивача), який за результатами розгляду пояснень ПрАТ «УТСК» не виявив порушень Закону страховиком в т.ч. при виконанні своїх зобов`язань щодо надсилання запитів, що підтверджується відсутністю рішення НБУ про застосування заходів впливу щодо ПрАТ «УТСК». Представник позивача стверджує, що відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Однак, відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування позивачу, навпаки, сплатив страхове відшкодування. Тому, строк для прийняття рішення по справі, визначався страховиком згідно прямої норми Закону, з дати отримання страховиком постанови Кременчуцького ВП ГУНП 14.09.2020 року, яку на адресу ПрАТ «УТСК» надіслав представник позивача Мелех Д.О. Таким чином, строк для прийняття рішення по справі необхідно рахувати саме з 14.09.2020 року, а звідси й керуватися датою, з якої повинні нараховуватися штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування 15.12.2020 року. Крім того, представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що сума позовних вимог та нарахування штрафних санкцій не стосувалися суми у розмірі 73174, 54 грн., яку добровільно сплачено страховиком у період з 05.01.2021 року по 12.02.2021 року, натомість предметом позову є стягнення штрафних санкцій нарахованих на суму у розмірі 79995,76, стягнутих з ПрАТ «УТСК» рішенням Онуфріївського районного суду від 27.07.2022 року, відтак представник відповідача просить суд не брати до уваги розрахунок штрафних санкцій здійснений відповідачем у відзиві щодо суми страхового відшкодування у розмірі 73174,54 грн. Ухвалою суду від 08.06. 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові, просила позов задовольнити повінстю. Представник відповідача в судовму засіданні зазначила, що згодні щодо виконання зобов`язання, однак заперечують строки простроченого зобов`язання. Наголошувала, що фактично перебіг строків для прийняття рішення по заявленому збитку, з урахуванням вимог абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону, розпочався з 15.09.2020 року, після отримання страховиком документів, які підтверджували факт закриття кримінального провадження, тому 90 - денний строк для прийняття рішення по заявленому збитку минав 14.12.2020 року та посилалася на наведений у візиві контррозрахунок. Зазначала про сплив позовної давності щодо пені. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 09.10.2019 року у м. Кременчук, Полтавської області відбулась дорожньотранспортна пригода, за участі автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП, [PERSON] отримав тілесні ушкодження, на підтвердження чого додано до матеріалів справи копії медичних документів /а.с. 6 - 9/. 03.02.2020 року на адресу ПрАТ «УТСК» представником позивача Трофіменка М.М. за довіреністю [PERSON] направлені повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування, що підтверджується копіями зазначених документів /а.с. 10 та 11 з.с./. Вказані документи ПрАТ «УТСК» отримав 06.02.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення № 0500077560338 від 06.02.2020 року /а.с. 12-13/. 06.11.2020 року на адресу ПрАТ «УТСК» направлено заяву на виплату страхового відшкодування /а.с. 11/. У відповідь\~на адвокатський\~запит [PERSON] \~ПрАТ «Українська\~транспортна страхова\~компанія» 05.02.2021\~за вих.\~№ 82\~повідомила про\~прийняте рішення\~про виплату\~суми страхового\~відшкодування в\~наступному розмірі: витрати на лікування 27382, 90 грн., моральна шкода 1369, 14 грн., шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності 37557, 00 грн., витрати, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності 6865, 50 грн./а.с. 13 на звороті./. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди задоволено частково. Ухвалено стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] шкоду пов`язану з лікуванням в сумі 27382, 90 гривень, шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності в сумі 9131 гривень, шкоду пов`язану зі стійкою втратою працездатності в сумі 37557 гривень та моральну шкоду заподіяну потерпілому в сумі 5924, 86 гривень, а всього 79995, 76 гривень. В решті позовних вимог відмовлено, що підтверджується копією зазначено рішення (справа № 399/474/21) /а.с. 14-20/. До відзиву представником відповідача додано наступні копії документів: повідомлення про ДТП від 03.02.2020 року; заява на виплату страхового відшкодування від 03.02.2020 року; лист начальника слідчого управління ГУНП в Полтавській області від 04.03.2020 №24/13-Аз в якому зазначено, що 09.10.2019 року розпочато кримінальне провадження за фактом ДТП та триває досудове розслідування; заяви про долучення документів на виплату страхового відшкодування від 10.04.2020 року та 03.09.2020 року; платіжні інструкції; лист начальника Управління захисту прав споживачів фінансових послуг адресований ПрАТ «УТСК» від 13.01.2022 року; результати розрахунку /а.с. 86 -112/. До заперечення представником відповідача додано копії адвокатського запиту адвоката Мелех Д.О. №5036 від 23.06.2020 року та відповідь на даний запит ПрАТ «УТСК» від 07.07.20 р. № 347 в якій зазначено, що ПрАТ «УТСК» відповідно до вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», призупинено перебіг строків для прийняття рішення по заявленому збитку /а.с. 164-166/. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Як встановлено судом, 03.02.2020 р. відповідачу було подано повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування, направивши їх поштовим зв`язком. Вказані документи отримано ПрАТ «УТСК» 06.02.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого долучено до позовної заяви /а.с. 10, 11 з.с., 12, 13/. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону,\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~але не\~пізніш як\~через 90\~днів з\~дня отримання\~заяви про\~страхове відшкодування\~зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином, останнім днем для виконання обов`язку ПрАТ «УТСК» щодо виплати позивачу страхового відшкодування за його заявою було 06.05.2020 року. Відповідно до листа вих. №82 від 05.02.2021 року, судом встановлено, що представника позивача повідомлено про те, що відповідно до вимог пункту 32.1. ст. 32 Закону, ПАТ «УТСК» прийняло рішення про виплату суми страхового відшкодування в такому розмірі: - витрати на лікування 27 382,90 грн.; - моральна шкода 1 369,14 грн.; - шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності 37557,00 грн.; - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності 6 865,50 грн. /а.с. 13 з.с./. Як зазначено у позові, з 05.01.2021 року по 12.02.2021 року на банківські реквізити представника [PERSON] по довіреності [PERSON] , відповідач здійснював частинами виплати страхового відшкодування у загальному розмірі 73 174,54 грн. Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані. Викладені вище\~обставини свідчать\~про те,\~що ПрАТ\~«УТСК» допущено\~порушення строку\~виплати позивачу\~ [PERSON] \~суми страхового\~відшкодування,\~оскільки остаточним\~днем для\~виплати страхового\~відшкодування позивачу\~було 06.05.2020,\~у той\~час,\~як така\~виплата була\~здійснена частинами\~відповідачем лише з 05.01.2021 року по 12.02.2021 рік. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку по виплаті страхового відшкодування позивач звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 128 678,04 грн. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року позовні вимоги задоволені частково, а саме у загальному розмірі 79 995,76 грн. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2022 року рішення першої інстанції було залишено без змін. З 29.11.2022 року по 15.12.2022 року зазначені кошти частинами були виплачені відповідачем. Викладені вище обставини свідчать про те, що ПрАТ «УТСК» допущено порушення строку виплати позивачу [PERSON] суми страхового відшкодування. Посилання відповідача на абз. 4 п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та лист від 07.07.2020 №347, яким повідомлено про призупинення перебігу строків для прийняття рішення по заявленому збитку (а.с.165-166) є безпідставним з огляду на наступне. У постанові ВС від 05.10.2022 року у справі 208/4598/21 зазанчено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому, страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. У постанові Великої Палати ВС від 22.02.2022 року у справі 201/16373/16-ц зазначено, що Згідно зі\~статтею 3 Закону № 1961-IV\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. З огляду на встановлені судом обставини, вимоги ст. 625 ЦК України та п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за весь час прострочення суму інфляційних збитків, 3% річних від простроченої суми, а також пеню, розмір якої визначено Законом. Доказів наявності підстав для звільнення від цивільно-правової відповідальності відповідачем суду не надано. Так, згідно розрахунку позивача, який належними та допустимими доказами представником відповідача не спростовано, відповідач повинен виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди, пов`язаної із шкодою здоров`ю у наступних розмірах: - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 56645,94 грн., з яких 1881,94 грн. є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 1095,34 грн.; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням пені за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 4596,83 грн.; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 27382,90 грн, що становить 11793,24 грн., які є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 27382,90 грн, що становить 2107,39 грн.; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням пені за період з 05.01.2021 р. по 05.01.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 27382,90 грн, що становить 4156,95 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 16546,21 грн., з яких 549,71 грн. є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 319,95 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням пені за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 1342,73 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 9131,00 грн, що становить 3932,53 грн., які є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 9131,00 грн, що становить 702,72 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності з урахуванням пені за період з 05.01.2021 р. по 05.01.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 9131,00 грн, що становить 2149,61 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 77695,26 грн., з яких 2581,26 грн. є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 1502,36 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням пені за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 6304,99 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 37557,00 грн, що становить 16175,01 грн., які є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 37557,00 грн, що становить 2890,39 грн.; - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності з урахуванням пені за період з 05.01.2021 р. по 05.01.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 37557,00 грн, що становить 5701,46 грн.; - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 7544,66 грн., з яких 250,66 грн. є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 145,89 грн.; - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди з урахуванням пені за період з 07.05.2020 р. по 05.01.2021 р., що становить 612,25 грн.; - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди з урахуванням індексу інфляції за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 5924,86 грн, що становить 2551,71 грн., які є інфляційним збільшенням боргу; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням 3% річних за період з 07.05.2020 р. по 29.11.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 5924,86 грн, що становить 455,98 грн.; - страхове відшкодування понесених витрат на лікування з урахуванням пені за період з 05.01.2021 р. по 05.01.2022 р., нарахованих на невиплачену частину у розмірі 5924,86 грн, що становить 899,44 грн.; З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, і з відповідача ПрАТ «УТСК» на користь позивача за порушення грошового зобов`язання підлягає стягненню сума інфляційних збитків у розмірі 39\~716,06 грн, 3 % за користування коштами у розмірі 9\~220, 02 грн та нарахована пеня у розмірі 25\~764,26 грн, а всього слід стягнути 74700,34 грн. При цьому, строк спеціальної позовної давності до нарахованої пені не підлягає застосуванню, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність\~не поширюєтьсяна вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн. Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ч.8\~ст.141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно детального опису робіт ( наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, адвокатом Адвокатського об`єднання «Автопоміч», з яким було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 26/01/21 в інтересах позивача [PERSON] , було надано наступні послуги: - надання консультацій та правового аналізу наявних у Клієнта доказів (документів) тривалістю 1 год. (вартість 2 000 грн.); - опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між сторонами, формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії, аналіз судової практики тривалістю 1 год. (вартість 2000 грн.); - визначення підсудності розгляду позовної заяви, визначення складу учасників судового процесу, розрахунок ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, складення розрахунку судових витрат, які були понесені, написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують - 2 год. (вартість 4000 грн.); - сканування та долучення до позовної заяви копій всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог, формування позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються в суд, підготовка та подання необхідних процесуальних документів - 1 год. (вартість 2 000 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 10 000 грн., за 5 годин роботи адвоката. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Враховуючи те, що відповідачем не подавалось заперечень проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, у той час, як позивачем та його представником до позовної заяви долучені докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 10000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1073, 60 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved