Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 21.04.2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про що складено актовий запис №702, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилася спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо з червня 2022 року, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 06.04.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 25.04.2023 року до суду надійшла заява від відповідачки про визнання позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2023 року відмовлено у прийнятті заяви про визнання позову відповідачем [PERSON] та провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено, надавши сторонам строк для примирення 3 місяці, до 05.08.2023 року. 29.09.2023 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності,позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову та просить розгляд справи здійснювати у її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 21.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON] Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №702 від 121.04.2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с. 3/. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.2020 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, з червня 2022 року проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved