Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, вимоги якої представник мотивував тим, що між відповідачкою та ПАТ «Державний ощадний банк України» 22.01.2019 укладено договір про споживчий кредит № 220119037, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит у сумі 44 600,00 грн. зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.01.2022, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачений Кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між AT «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити AT «Ощадбанк» страхове відшкодування. З 28.04.2020 відповідачка не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість: по кредиту в сумі 26 054,23 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 1 561,37 грн., а всього 27 615,60 грн. У зв?язку з невиконання відповідачкою своїх зобов`язань перед AT «Ощадбанк» про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від AT «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 27 615,60 грн. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та позивачкою укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. Посилаючись на невиконання відповідачко обов?язку щодо відшкодування фактичних витрат, в позовній заяві висловлено прохання стягнути з відповідачки на користь позивачки грошові кошти в порядку регресу в розмірі 27 615,60 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Судом встановлено, що 22.01.2019 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит (а.с. 6-11). Відповідно до умов Кредитного договору банк надав відповідачці кредит у сумі 44 600,00 грн. зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.01.2022, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачений Кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. 01.12.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТДВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286, відповідно до якого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити AT «Ощадбанк» страхове відшкодування (а.с. 17-21). З 28.04.2020 відповідачка не виконувала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість: по кредиту в сумі 26 054,23 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 1 561,37 грн., а всього 27 615,60 грн. (а.с. 12-16). За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від AT «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжним дорученням №27064 від 23.12.2020 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило AT «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 27 615,60 грн. (а.с. 22-23). Згідно вимог статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про Страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до відповідачки на виплачену суму. 20.05.2021 між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та ФОП [PERSON] укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії), в тому числі за договором про споживчий кредитний № 220119037 (а.с. 24-29). Частинами 1 та 2 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 516 ЦК України). Виходячи з того, що ФОП [PERSON] перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредитний № 220119037 від 22.01.2019, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позиваки витрат в порядку регресу. За змістом статті 133 ЦПК України: --- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1). --- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3). Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частинами 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн., суду надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 5 від 20.07.2023, акт приймання-передачі послуг професійної правничої (правової) допомоги від 24.07.2023, платіжна інструкція № 746 від 24.07.2023 (а.с. 32-25). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом та не подавала до суду заперечень (у випадку їх наявності) щодо розміру заявлених представником позивачки судових витрат, які на його думку, підлягають до стягнення з відповідача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачкою на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому така вимога підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору по справі у сумі 1073,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідачки відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved