Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про тлумачення змісту заповіту після смерті [PERSON] . Позовні вимоги мотивував тим, що за заповітом від 30.12.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, згідно якого: належну йому приватизовану земельну ділянку 0,1115 га (державний акт на право порваної власності на змелю ІІ ВН №060720) та забудовану на ній літню кухню з сараєм за адресою [ADDRESS] заповідав [PERSON] , даний заповіт є чинним. [INFO] [PERSON] помер. До дня своєї смерті він проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день смерті разом з спадкодавцем [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: земельної ділянки площею 0,1144 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0521055300:02:003:0337, належного померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 27441684 від 30.09.2014 р. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської районної державної нотаріальної контори та там заведено спадкову справу. Крім позивача спадкоємцем першої черги являється є матір позивача, а дружина померлого [PERSON] , яка відмовилася від обов`язкової частки у спадщині, шляхом подачі письмової заяви до Жмеринської райдержнотконтори та дочка померлого а рідна сестра позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської райдержнотконтори. Інші спадкоємці за законом та на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. При зверненні до Другої жмеринської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яку він заповідав позивачу, нотконтора 31.05.2023 р. надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідав спадкоємцю земельну ділянку, площею 0,1115 га, належну йому на підставі Державного акту, а згідно поданих позивачем документів випливає, що спадкодавцю належить земельна ділянка, площею 0,1144 га на підставі свідоцтва про право власності, тому згідно ст.213 ЦК України вона просила постановити рішення про тлумачення даного заповіту, тому він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 01.08.2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 28.08.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Височанська А.В. та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, при винесені рішення поклалась на розсуд суду. Представник відповідача Жмеринської міської ради Козаков Г.Г. в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Відповідно до ст.202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами; ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення правочину. Встановлено, що[INFO] в смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.10), який до дня своєї смерті він проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день смерті разом з спадкодавцем [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.25). При житті 30.12.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, згідно якого: належну йому приватизовану земельну ділянку 0,1115 га (державний акт на право порваної власності на змелю ІІ ВН №060720) (а.с.14) та забудовану на ній літню кухню з сараєм за адресою [ADDRESS] (а.с.11) заповідав позивачу [PERSON] (а.с.9).Заповіт є чинним (а.с.28). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,1144 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0521055300:02:003:0337, належного померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 27441684 від 30.09.2014 р. (а.с.14-15). Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської районної державної нотаріальної контори та там заведено спадкову справу (а.с.28). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є матір позивача, а дружина померлого [PERSON] , яка відмовилася від обов`язкової частки у спадщині, шляхом подачі письмової заяви до Жмеринської райдержнотконтори (а.с.26) та дочка померлого а рідна сестра позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської райдержнотконтори (а.с.37). При зверненні до Другої Жмеринської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] на спадкову земельну ділянку, постановою від 31.05.2023 року за №224/02-3 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідав спадкоємцю земельну ділянку, площею 0,1115 га, належну йому на підставі Державного акту, а згідно поданих позивачем документів випливає, що спадкодавцю належить земельна ділянка, площею 0,1144 га на підставі Свідоцтва про право власності (а.с.28-29). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення уточнених позовних вимог, обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими, визнаний відповідачем, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved