Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не являється біологічним батьком вказаної дитини, а відомості щодо батька малолітнього [PERSON] записані формально, оскільки останній народився до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу між позивачем та відповідачем. Ухвалою судді від 03.07.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 15). Сторони по справі в підготовче засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач та його представник позовні вимоги підтримують, а відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 17, 24). Представник третьої особи в підготовче засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно положень ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.08.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 4) [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , про що 08.06.2023 Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №75, в свідоцтві про народження дитини батьком зазначено позивача [PERSON] , а матір`ю - відповідача [PERSON] (а.с. 3). У відповідності до положень ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Однак, позивач не визнає своє батьківство щодо вказаної дитини. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Пунктом 11 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ визначено, що судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як вбачається з поданої [PERSON] до суду заяви остання підтвердила, що позивач не являється біологічним батьком малолітнього [PERSON] , при цьому позовні вимоги остання визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 17). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнала позов та факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи те, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернулася до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 6).

Outcome: approved