Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, уточненим у подальшому, до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 14 666,68 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 215,99 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у сумі 2 713,23 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Вона отримувала послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та від них не відмовлялася у встановленому законом порядку, однак не виконала свої зобов`язання у повному розмірі щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у останньої станом на 07.04.2023 наявна зазначена вище заборгованість. Ураховуючи зазначене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 14 666,68 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 215,99 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у сумі 2 713,23 грн., судові витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом даної справи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність представника КП «Київтеплоенерго» Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Будь - яких заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило. Ураховуючи дотримання приписів ст. 128 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). Правовідносини з постачання ЦО та ЦПГВ (Послуги) регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. На виконання вимог Закону від 24.06.2004 №1875-ІV КП «Київтеплоенерго» на основі типового Договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. У силу положень статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг, які надаються позивачем з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . У поданих до суду заявах [PERSON] вказує на те, що квартира [ADDRESS] , була придбана у листопаді 2015 року. Звертаючись до суду із позовом позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] , посилається на те, що відповідач, користуючись послугами, належним чином не виконала свій обов`язок з оплати за спожиті послуги за вказаною адресою, лише частково сплативши заборгованість за спожиті послуги. Внаслідок чого у споживача за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням зробленого перерахунку, наявна заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 14 666,68 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 215,99 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у сумі 2 713,23 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги часткове погашення відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у сумі 2 713,23 грн, підлягають задоволенню. Жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем щодо несплати відповідачем за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у сумі 2 713,23 грн, відповідачем не надано, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості в цій частині позовних вимог. Вказана сума заборгованості за цей період доведена належними розрахунками , наданими позивачем, які суд бере до уваги, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню . При цьому, належний розрахунок заборгованості за послуги, надані до 01.05.2018 року, в матеріалах справи відсутній, що позбавляє суд можливості перевірити, з якого періоду нарахована заборгованість, а також розмір щомісячних платежів, а, отже, і правильність нарахування вказаної суми. До того ж, така сума заборгованості не визнається відповідачем. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 14 666,68 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 215,99 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (15,41%) у розмірі 349,80 грн та витрати за отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial