Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

19.07.2023 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його евакуації із зони відчуження 17 вересня 1986 року із села Ясенок Наровлявського району Гомельської області. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в с. Ясенок Наровлявського району Гомельської області він проживав із народження і до евакуації після аварії на Чорнобильській АЕС. Вказане село знаходиться в 30-кілометровій зоні від Чорнобильської АЕС. У період з 1983 по 1987 року заявник навчався у Київському механіко-металургійному технікумі. У серпні 1986 року перебував удома на літніх канікулах. З 01.09.1986 року заявник мав прибути на виробничу практику до заводу «Ленінська кузня» в м. Київ. Однак, на вказану практику не прибув, оскільки стало відомо про евакуацію через неможливість проживання у с. Ясенок Наровлявського району Гомельської області у зв`язку із великим рівнем радіації. 17.09.1986 року заявника разом із матір`ю евакуйовано в с. Заріччя Щорського району Чернігівської області. Вже після евакуації, заявник 01.1.1986 року прибув до м. Києва для проходження виробничої практики. Відділ соціального захисту населення не підтверджує факт евакуації заявника із зони відчуження, по тій причині, що серед поданих документів є диплом про навчання на час аварії на ЧАЕС. Проте, Київською обласною адміністрацією заявнику видано посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. Встановлення факту евакуації заявнику необхідно для нарахування пенсії за віком. Ухвалою судді від 21.07.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду у судовому засіданні. 18.08.2023 року представницею зацікавленої особи подано до суду відзив, в якому остання просила відмовити у задоволенні заяви. 21.08.2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Київську обласну державну адміністрацію. 03.10.2023 року заявником подано до суду відповідь на відзив. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили задовольнити. Представниця зацікавленої особи в судове засідання не з`явилась. У судовому засідання була допитана свідок [PERSON] , яка зазначила, що вона із заявником народилась та проживала в одному селі Ясенок Наровлянського району Гомельської області. Все літо 1986 року вони проживали у селі, а в середині вересня 1986 року їх почали евакуйовувати по тій причині, що село перебувало у зоні відчуження. Під час евакуації вона чітко пам`ятає [PERSON] по тій причині, що від допомагав їй та її батькам завантажувати особисті речі у вантажний автомобіль, який прибув для евакуації людей в їхнє село, а тому стверджує, що в день евакуації [PERSON] знаходився у їхньому селі з його матір`ю. Куди була евакуйована сім`я [PERSON] їй не відомо, бо вона була неповнолітньою і тому такою інформацією не володіє. Вона має статус евакуйованої із зони відчуження та має відповідне посвідчення особи евакуйованої із зони відчуження 2-ї категорії, виданого Київською облдержадміністрацією. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився та проживав в с. Ясенок Наровлявського району Гомельської області. У період із 1983 по червень 1987 року заявник [PERSON] навчався у Київському механіко-металургійному технікумі. В серпні 1986 року заявник перебував удома в с. Ясенок Наровлянського району Гомельської області в період літніх канікул. З 01.09.1986 року заявник мав прибути на виробничу практику до заводу «Ленінська кузня» в м. Київ Як зазначено заявником, на вказану практику останній не прибув, оскільки стало відомо про евакуацію через неможливість проживання у с. Ясенок Наровлянського району Гомельської області у зв`язку із великим рівнем радіації. Як вбачається із евакуаційного посвідчення № [NUMBER] від 17.09.2023 року, заявника [PERSON] разом із матір`ю евакуйовано в с. Заріччя Щорського району Чернігівської області. Довідкою №704-30/33 від 01.06.2023 підтверджується, що заявник прибув на виробничу практику на завод «Ленінська кузня» 01 жовтня 1986 року. Відділ соціального захисту населення не підтверджує факт евакуації заявника із зони відчуження, по тій причині, що серед поданих документів є диплом про навчання на час аварії на ЧАЕС. Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»( Із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98р.) визначені підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4)встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. За наведених вище обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, від них залежить зміна або припинення особистих чи майнових прав особи. У відповідності з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved