Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гуменюк Н.В., за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.09.1999 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 07.05.1999 року за №483, зареєстроване КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу № 119 від 19.10.1999 року, видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] в м. Вінниці. Заява мотивована тим, що батько заявниці [PERSON] помер [INFO] . За життя батько заявниці вчинив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Болотновою М.М., 02.09.2015 року за № 3-1467, яким заповідав заявниці квартиру під [ADDRESS] та належний йому автомобіль марки ВАЗ-2106, державний номерний знак [NUMBER] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за номером № [NUMBER] . З метою оформлення спадкових прав заявниця звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом О.Берещук, на підставі постанови від 10.08.2023 року, оскільки згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ 29.09.2015 року, прізвище, ім`я, та по батькові, померлої особи вказано « [PERSON] », а відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданий виконкомом Вінницької міської ради 14.09.1999 року, право власності на вищевказану квартиру належить « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що вона не має можливості реалізувати свої спадкові права на набуття у власність майна, що належало її батькові, оскільки у правовстановлюючих документах на нерухоме майно допущено помилку у прізвищі та по батькові власника, а саме замість правильного « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». Вищезазначене і стало підставою для звернення з даною заявою до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю. Ухвалою суду від 11.09.2023 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання заявник та його представник адвокат Гуменюк Н.В. не з`явились, представник заявника подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, судовий розгляд проводити за її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради Коваль Д.О. в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. За таких обставин суд вирішив розглядати заяву у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви представника заявника, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно із заповітом посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Болотновою М.М., від 02.09.2015 року за № 3-1467, [PERSON] заповів дочці [PERSON] , квартиру під [ADDRESS] та належний йому автомобіль марки ВАЗ-2106, державний номерний знак [NUMBER] . Заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за номером № 57880891. (а.с. 8, 10). З свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.09.1999 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 07.05.1999 за №483, зареєстроване КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу № 119 від 19.10.1999 року, встановлено, що власником квартири під [ADDRESS] , вказано [PERSON] (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про народження, яке видано повторно Серія 1-АМ від 15.12.2012 року, прізвище та по батькові, батька заявниці зазначено, [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 12) Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Вінницьким міським відділом управління юстиції у Вінницькій області, від 29.09.2015 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). З метою оформлення спадкових прав заявниця звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом О.Берещук, на підставі постанови від 10.08.2023 року, оскільки згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ 29.09.2015 року, прізвище, ім`я, та по батькові, померлої особи вказано « [PERSON] », а відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого виконкомом Вінницької міської ради 14.09.1999 року, право власності на вищевказану квартиру належить « [PERSON] ». (а.с. 9). Розбіжності в свідоцтві про смерть [NUMBER] , виданому відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ 29.09.2015 року та свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] , виданому виконкомом Вінницької міської ради 14.09.1999 року, у зазначені прізвища, ім`я, та по батькові відносно [PERSON] , виникли в результаті допущення помилки при внесенні запису у вказані документи. Наведене зумовлює перешкоди у реалізації спадкових прав заявниці, а в позасудовому порядку встановити факт належності наведених правовстановлюючих документів заявниця можливості не має. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє законне право щодо звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що належала його батькові [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявницею надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві. Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 14.09.1999 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 07.05.1999 року за № 483, зареєстроване КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу № 119 від 19.10.1999 року, видане на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] в м. Вінниці. Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved