Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернуласядо\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на частку житлової квартири загальною площею 38,03 кв. м. та житловою площею 18,0 кв. м., по [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , який одиноко проживав в квартирі [ADDRESS] . Після смерті брата [PERSON] вона є спадкоємцем другої черги та прийняла спадщину звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, на підставі якої була заведена спадкова справа № 145-2021. Крім неї, спадкоємцем спадщини майна [PERSON] , згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України, є [PERSON] , який прийняв спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. До складу спадщини [PERSON] входить житлова квартира [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності. Державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності, про що надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оформити нотаріально спадкове майно вона не має можливості по тій причині, що свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, знаходиться у відповідача по справі, який відмовляється надати його їй та нотаріуса для можливості оформити спадщину [PERSON] в позасудовий спосіб. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги, що виникли об`єктивні обставини неможливості оформлення спадщини у звичайному нотаріальному порядку, вона вимушена звернутися до суду. 11 серпня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та витребувано у Красилівської державної нотаріальної контори спадкову справу № 145/2021 щодо майна померлого [PERSON] 18 жовтня 2022 року ухвалою суду залучено в якості співвідповідача у справі [PERSON] , яка є правонаступницею спадкодавця [PERSON] у вказаному цивільному спорі. 04 травня 2023 року ухвалою суду було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] , її представник адвокат Сидорук Д.В. не з`явилися, позивач подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її та відповідача відсутність, щодо позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] подала письмові пояснення, в яких зазначила, що вона також є спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , оскільки останній був її ріднім дядьком і наголошує, що за її заявою від 14 травня 2021 року була заведена спадкова справа № 145-2021. Вона є такою самою спадкоємицею як і позивач, а тому також продовжує оформляти свою частку спадкового майна після смерті дядька [PERSON] . Розгляд справи просила проводити у її відсутність, позов не визнає, просила відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що спадкове майно повинно ділитись в трьох частках на всіх спадкоємців однаково. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 лютого 2021 року, виданого Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 87, [PERSON] помер [INFO] . Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] , який є її рідним братом, підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11 червня 1960 (відновлено), де в графі батьки: вказано батько - « [PERSON] », мати « [PERSON] »; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13 лютого 1964 року (повторно), де в графі батьки: вказано батько - « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 листопада 1965 року позивачка після одруження змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як слідує із інформаційного листа КП «Красилівське БТІ» № 317 від 12 серпня 2021 року, згідно запису № 3537 на сторонці 167 в реєстровій книзі № 19 квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності посвідченого Красилівською РДА від 27 листопада 1992 року № 219. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 64707204 від 14 травня 2021, державним нотаріусом Тиховською В.В. було зареєстровано спадкову справу № 145/2021 після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 145/2021 вбачається, що з метою отримання спадщини після смерті [PERSON] до Красилівської державної нотаріальної контори звернулися його сестра [PERSON] та племінники [PERSON] і [PERSON] . Нотаріус постановою від 02 серпня 2022 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). [PERSON] за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті щодо належного йому майна, зокрема квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зробив, а тому спадкування майна такої має здійснюватись за правилами спадкування за законом. Спадкуванням відповідно до статті 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Одним із законодавчо встановлених видів спадкування є спадкування за законом (ст. 1217 ЦК України), яке здійснюється у випадку відсутності заповіту. Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1266 ЦК України передбачено правила спадкування за правом представлення, згідно якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Передбачене ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення являє собою право на спадкування спадкоємцями спадкоємця. Сутність такого виду спадкування полягає в тому, що особа, яка має право на спадкування після спадкодавця, померла до відкриття спадщини після нього, тому право успадкування частки в майні спадкодавця переходить до спадкоємців померлого спадкоємця. Такий вид спадкування можливий лише стосовно спадкування за законом і лише за умови настання смерті спадкоємця до дня смерті спадкодавця. Після смерті брата [PERSON] - [PERSON] є спадкоємицею другої черги за законом. Згідно із\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у п. 89 постанови від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначалося, відповідно до інформаційного листа КП «Красилівське БТІ» № 317 від 12 серпня 2021 року, згідно запису № 3537 на сторонці 167 в реєстровій книзі № 19 квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності посвідченого Красилівською РДА від 27 листопада 1992 року № 219. У\~відповідності до положень п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у спадкодавця, а саме, як вказав нотаріус, свідоцтва про право власності, при наявності достатніх доказів набуття такого останнім на момент смерті, не позбавляє спадкоємця права на його оформлення. А тому у відповідності до ст.1218 ЦК України до складу його спадщини увійшли ті майнові права, якими він володів щодо нерухомого майна на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя\~ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартиру після смерті брата, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права за законом на частку квартири ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Щодо заперечень відповідача [PERSON] проти позову з приводу того, що спадкоємців згідно з поданими заявами є три, а отже і спадкове майно повинно бути поділено між трьома спадкоємцями в рівних частинах, то суд звертає увагу на те, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги за правом представлення, тому вони можуть успадкувати лише ту частину спадщини, яка б належала їх матері (сестрі померлого [PERSON] ) На підставі викладеного та

Outcome: approved