Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

позов зареєстрований судом 10.07.2023 року і мотивований тим, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстр. № 76\~557 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652, 51 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 04.08.2022 року було відкрито виконавче провадження № 69570040 з виконання вчиненого 01.06.2021 року за реєстр. № 76\~557 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652,51 грн. Позивач вважає,\~що вимоги\~стягувача є\~неправомірними, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису і Закон України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Позивач [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 76\~557 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652,51 грн. Судом вчинені наступні процесуальні дії. 10.07.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Ухвалою суду від 11.07.2023 року у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. витребувано доказ: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69570040, відкритого ним постановою від 04.08.2022 року з примусового виконання вчиненого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 76\~557 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості в розмірі 6\~652,51 грн. Ухвалою суду від 11.07.2023 року було зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 69570040 з виконання вчиненого 01.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М. виконавчого напису за реєстр. № 76\~557 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652,51 грн., відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 04.08.2022 року, до ухвалення рішення у даній справі. В судове засідання представник позивача адвокат Безрученко Д.П. не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник ТОВ «Авансар» в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей\~223, 280\~ЦПК\~України суд провів заочний розгляд справи. Треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надавали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважав можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.09.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200348701 на суму 8\~172,59 грн. на строк 366 днів, з 29.09.2015 по 29.09.2016 року, зі сплатою відсотків, сторонами погоджено графік платежів. 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстр. № 76\~557 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар», яке є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський», заборгованості за кредитним договором від 29.09.2015 року № 200348701, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , в загальній сумі 6\~652,51 грн. Загальна сума боргу нарахована з 29.09.2015 року по 28.05.2021 року включно, складається з: 3\~399,22 грн. заборгованості за тілом кредиту; 900 грн. заборгованості за нарахованою пенею; 1\~503,29 грн. заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту. За вчинення напису нотаріусом стягнуто зі стягувача плату, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] 6\~652,51 грн. Із заявою про примусове виконання оскаржуваного позивачем виконавчого напису представник ТОВ «Авансар» Сосюрко С.Ю. звернувся 04.08.2022 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 04.08.2022 року було відкрито виконавче провадження № 69570040 з виконання вчиненого 01.06.2021 року за реєстр. № 76\~557 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652,51 грн. 10.08.2022 року приватним виконавцем був накладений арешт на кошти боржника, 20.05.2023 року звернуто стягнення на доходи боржника, 16.07.2023 року зупинено вчинення виконавчих дійна підставі ухвали суду від 11.07.2023 року. Відповідно до статті 18\~Цивільного\~кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону\~України\~від 2\~вересня\~1993\~року\~№\~3425-XII\~«Про\~нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» визначено, що\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до вимог ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Станом на\~день ухвалення\~судового рішення\~у даній\~справі доказів переходу права вимоги за кредитним договором від 29.09.2015 року № 200348701 до ТОВ «Авансар» відповідачем не надано. Сума заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису, є спірною і не визнається боржником, нарахована за період понад строк позовної давності. Крім того, відповідачем не надано належного розрахунку боргу. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за договором від 29.09.2015 року та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача. Крім того, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди. Із виконавчого напису вбачається, що договір від 29.09.2015 року нотаріально посвідчений не був, тому у відповідача були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2 та враховує Ухвалу ВП ВС від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 щодо застосування редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, при вирішенні спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи наведені обставини і те, що виконавчий напис вчинений на підставі угоди, яка не була посвідчена нотаріусом, між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 76\~557 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6\~652,51 грн. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: сплачений судовий збір в загальній сумі 1\~610,40 грн. (1073,60 грн. за вимогу немайнового характеру та 536,80 грн. за заяву про забезпечення позову).

Outcome: approved