Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У травні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» (далі - ТДВ «СК «Оберіг») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 липня 2022 року № АР/3383122, укладений з [PERSON] , та стягнути судовий збір у розмірі - 2 684 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 28 липня 2022 року між сторонами укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/3383122, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , зі строком дії з 29 липня 2022 року до 28 липня 2023 року. Цим полісом визначено особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу, зокрема, транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю (далі - ОТК). 09 січня 2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу за полісом № АР/3383122 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У ході розслідування страхового випадку позивачем здійснено запит до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, який у відповідь на звернення повідомив, що вищезазначений транспортний засіб останнє походив ОТК 01 березня 2018 року. За результатами проведеного ОТК фізичною особою-підприємцем [PERSON] видано протокол перевірки технічного стану транспортних засобів від 01 березня 2018 року № 00326-00210-18, строк дії якого становить до 01 березня 2020 року. Отже, під час укладення полісу щодо транспортного засобу марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , відповідач надав позивачу неправдиві відомості щодо наявності та строку дії протоколу ОТК, у зв`язку з чим поліс укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», тому він підлягає визнанню недійсним з моменту укладення. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 20 липня 2023 року позивач направив до суду відповідь на відзив. 05 жовтня 2023 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення, подані представником позивача. У судовому засіданні представник позивача Алєксєєв В.В. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 05 жовтня 2023 року його представник Осадча К.О. подала до суду клопотання, в якому просила суд розглянути дану справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 липня 2022 року між ТДВ «Страхова група «Оберіг» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/3383122, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску. Строк дії цього полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин з 29 липня 2022 року до 28 липня 2023 року. У полісі зазначено, що транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю. Факт укладання договору страхування посвідчено страховим полісом, що є формою договору страхування. З копії листа-відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України №31/609АЗ-8385-2023 від 24 квітня 2023 року вбачається, що транспортний засіб «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , що підлягає обов`язковому технічному контролю, востаннє проходив ОТК 01 березня 2018 року. За результатами проведеного ОТК фізичною особою-підприємцем [PERSON] зазначений транспортний засіб визнано технічно справним та видано протокол перевірки технічного стану транспортних засобів від 01 березня 2018 року № 00326-00210-18, строк дії якого становить до 01 березня 2020 року (на той час державний номерний знак транспортного засобу - [NUMBER] ). Станом на 09 січня 2023 транспортний засіб не мав дійсного протоколу ОТК. Водночас транспортний засіб марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортний засіб марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] є одним і тим самим автомобілем, який 14 серпня 2020 року перереєстровано у зв`язку зі зміною власника та номерного знаку. Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них зі строком експлуатації більше двох років становить кожні два роки. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями статті 989 ЦК України визначено обов`язки страхувальника. Страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника. Згідно із приписами статті 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законом України «Про страхування», цим та іншими законами, нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до пункту 14.2 статті 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Пунктом 17.3 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Крім того, розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 2.1.3 цього Положення визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ). Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558. Інструкцією визначено, що в розділі 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» Полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування. У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. З наведених обставин справи вбачається, що спірний договір було укладено між сторонами у справі у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності». Звернувшись із даним позовом до суду позивач ставив питання про визнання недійсним договору страхування, саме з підстав введення відповідачем в оману позивача щодо обставин проведення обов`язкового технічного огляду застрахованого транспортного засобу. Разом з тим, ТДВ «Страхова група «Оберіг» під час укладення договору обов`язкового страхування (поліс) повинно було перевірити на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу інформацію щодо належності транспортного засобу до типу вантажних і необхідності проходження цим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю за час дії спірного полісу. Таким чином, посилання позивача, що відповідач приховав від представника страхової компанії відомості щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, є необґрунтованими. При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статті 230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману. У цій справі позивачем не доведено факту введення його в оману відповідачем. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у разі відмови у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed