Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач КС\~«СуперКредит» (далі - позивач)\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~до[PERSON] (далі відповідач-1)\~та [PERSON] (далі відповідач-2)\~про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір про споживчий кредит №СК-3/133/20/3/95С (далі кредитний договір) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит в сумі 11900,00 грн. Відповідач-1 зобов`язався належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак, в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2023 року становить 11650,69 грн. та складається з наступного: 4428,12 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 7222,57 грн. сума заборгованості по процентах за період з 01.10.2021 року по 29.12.2022 року. Також, 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки № СК-3/113/20/3/95С (далі - договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язалася солідарно з відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит та по додатковим договорам до кредитного договору кредитної лінії. Таким чином, за невиконання відповідачем-1 його зобов`язань за кредитним договором-1 відповідач-2 несе солідарну відповідальність з відповідачем-1 перед позивачем, щодо зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором. З огляду на вказані обставини позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит в загальному розмірі 11650,69 грн. та суму сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив і будь-які заперечення чи пояснення на позовну заяву відповідач до суду не подавав. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір про споживчий кредит №СК-3/133/20/3/95С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 11900,00 грн. Позивач виконав умови договору та надав позичальнику кредит в сумі 11900,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 29.12.2020 року. Відповідно до п.3 договору про споживчий кредит між позивачем та відповідачем-1 було погоджено графік по кредиту та процентах. П.3.2 кредитного\~договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Змінювана процентна ставка складає 78% річних (п.3.2 кредитного\~договору). Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку 78% річних. Відповідно до\~п.п. 8 п.2.4\~кредитного договору позичальник\~зобов`язувався сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше\~25-го\~числа кожного місяця відповідними сумами, не меншими, ніж вказані в п.3 додаткового договору про транш. Відповідно до п.3.4 кредитного договору позивач та відповідач-1 домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. У строки, встановлені договором, відповідач-1, обумовлених у ньому умов не виконав, прострочив сплату щомісячних платежів, в результаті чого станом на 31.07.2023 року виникла заборгованість відповідача-1 перед позивачем в загальній сумі 11650,69 грн., яка складається з наступного: 4428,12 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 7222,57 грн. сума заборгованості по процентах за період з 01.10.2021 року по 29.12.2022 року,\~що підтверджується\~розрахунком нарахування\~процентів та\~штрафних санкцій\~по договору\~про споживчий\~кредит № №СК-3/133/20/3/95С від 29.12.2020 року. Водночас, 29.12.2021 року між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір поруки № СК-3/133/20/3/95С (далі - договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором та по додатковим договорам до кредитного договору кредитної лінії. Відповідно до п.2.1. Договору поруки поручитель (відповідач-2) відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що й відповідач-1 за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Таким чином, за невиконання відповідачем-1 його зобов`язань за кредитним договором відповідач-2 несе солідарну відповідальність з відповідачем-1 перед позивачем, щодо зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст.630 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (абз.1 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк виконав\~свої зобов`язання\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~але позичальником\~зобов`язання за\~даним договором\~належним чином\~не виконуються,в результаті чого утворилася заборгованість, загальний розмір якої відповідно до розрахунків заборгованості, становить 11650,69 грн. Відповідно \~до \~п.2 \~ч.1 \~ст.614 \~ЦК України \~особа \~є \~невинуватою, \~якщо \~вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів \~щодо \~належного \~виконання зобов`язання. Статтею 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що відповідачі не вжили всіх залежних\~від\~них заходів щодо належного\~виконання зобов`язання, а також не подали до суду відзиви на позовні вимоги або будь-які заперечення, суд вважає, що є підстави для задоволення позовної заяви та солідарного стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 11650,69 грн. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 01.08.2023р. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, сплачені судові витрати позивачем підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved