Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (місце знаходження: м.Київ, пр.Повітрофлотський, б.25) звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить стягнути з нього [NUMBER] гривню 19 копійок, у якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу, а також судовий збір у розмірі 2684 гривні. Підставою позову вказує здійснення позивачем відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 03 травня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання та викликом учасників справи, на 02 червня 2023 року, яке за клопотанням представника відповідача відклав на 03.07.2023 року, а потім на 01 серпня 2023 року. \~ \~ \~ \~ І за цей час, учасники справи подали заяви по суті спору: відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, а позивач також подав додаткові письмові пояснення. \~ \~ \~ \~01 серпня 2023 року суд провів підготовче судове засідання, закрив підготовче судове провадження та призхначив справу до судового розгляду по суті, з урахуванням перебування у щорічній відпустці, на 29 вересня 2023 року, 10 годину. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав заяву про розгляд справи без її участі, а тому суд провів судовий розгляд за участю відповідача та його представниці. Позиції учасників справи. Позиція позивача. Оскільки відповідач порушив правила дорожнього руху перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мала місце дорожньо-транспортна пригода і було пошкоджено майно іншої особи, зокрема транспортний засіб, на виконання положень закону, приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" здійснила виплату страхового відшкодування, у розмірі 41831 гривня 19 копійок, які тепер, у порядку регресу має право стягнути з відповідача. Позиція відповідача. Порядок і розмір здійсненого позивачем страхового відшкодування відповідач не оспорював, але зазначив, що при регресі, перебіг строку позовної давності (який складає три роки) починає обчислюватись з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. І оскільки позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 41831 гривень 19 копійок 07 квітня 2020 року, а до суду звернувся тільки 18 квітня 2023 року, він пропустив строк позовної давності. У зв`язку із чим, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Додаткові аргументи позивача. Оскільки прикінцеві положення Цивільного кодексу України передбачають, що строки позовної давності продовжуються на строк дії карантину, який на дату подання позову не сплив, звернувшись до суду 18 квітня 2023 року, позивач строку позовної давності не пропустив. Додаткові аргументи відповідача. Карантинні обмеження не призупинили роботу судів на території України, а правосуддя в Україні здійснюється і в період зазначеного карантину, а 05 травня 2023 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила про скасування статусу пандемії корона вірусу (Covid-19). Тож позивач міг подати позов вчасно, а будь-яких причин поважності пропуску ним строків позовної давності, позивачем не наведено і не доведено. Тому, у задоволенні позову слід відмовити. Оцінка суду щодо фактів. 04 грудня 2019 року, о 17 годині 30 хвилин, в смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, на автодорозі Р-24, [PERSON] керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E220», номерний знак « [NUMBER] » (страхова відповідальність якого за шкоду, заподіяну майну інших осіб була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна" - а.с.54-55 страховий акт) та порушивши п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (а.с.10-11: копія постанови суду у справі про адміністративне правопорушення; а.с.12: копія свідоцтва про реєстрацію авто; а.с.13: копія посвідчення водія). При цьому, автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », отримав пошкодження лобового скла, кришки капота, переднього буфера, переднього лівого крила, лівих передньої та задньої дверей і декоративних планок на них, переднього лівого колеса та фари, лівого дзеркала бокового виду. У зв`язку із чим [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 10-11: копія постанови). 12 грудня 2019 року, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК» Провідна», із повідомленням про вказану дорожньо-транспортну пригоду та заподіянням шкоди його майну у вигляді вказаного автомобіля (а.с.14-15). У зв`язку із чим 17 грудня 2019 року, представник ПрАТ «СК» Провідна» (за участю [PERSON] ) провів огляд транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] » та склав відповідний акт, в якому зазначив деталі і опис пошкоджень цього автомобіля (а.с. 16-17). 16 січня 2020 року, на запит ПрАТ «СК "Провідна" Коломийським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області було підготовлено довідку про дорожньо-транспортну пригоду №3019340803342796, відповідно до якої, серед іншого вказано, що [PERSON] перебував у момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8-9). Згідно із звітом №70-R/67/6 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », від 20 березня 2020 року, зробленого на замовлення ПрАТ «СК «Провідна» оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки: «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] » складає 29742 гривні 97 копійок. (а.с. 48-52). А відповідно до звіту (дослідження) №25/20 про оцінку вартості матеріального збитку від 22 березня 2020 року, з визначення вартості відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, щодо транспортного засобу марки: «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] », який складено підприємцем [PERSON] , що має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, така вартість склала 78444 гривні 29 копійок (а.с.18-32,33-47). Проте, 01 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300293418 з якого вбачається, що страховик та заявник дійшли згоди, що сторони не наполягають на проведенні оцінки/експертизи пошкодженого транспортного засобу; страховик здійснює виплату страхового відшкодування без проведення оцінки/експертизи, пошкодженого транспортного засобу, у тому числі, шляхом перерахування коштів на рахунок погодженого СТО/особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу. Розмір страхового відшкодування за подією, зазначеною в п.1 цього Договору (04 грудня 2019 року, в результаті якої було пошкоджено транспортного засобу марки: «Volkswagen Passat», номерний знак « [NUMBER] »), є остаточним та складає: 41831 гривня 19 копійок та перегляду не підлягає. Страхове відшкодування, у розмірі, зазначеному у п.2 цього Договору, підлягає сплаті страховиком протягом 15 календарних днів з дати підписання цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок заявника, відповідно до Заяви на виплату страхового відшкодування. Після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування в зазначеному розмірі та у встановлений цим Договором строк, обов`язок страховика з врегулювання вимог заявника про виплату страхового відшкодування за Подією вважається виконаним у повному обсязі і належним чином (а.с.53). 01 квітня 2020 року, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», із заявою про здійснення на його користь страхового відшкодування за шкоду, заподіяну його транспортному засобу, марки: «Volkswagen Passat», номерний знак: « [NUMBER] » (а.с.56). 06.04.2020 року, ПрАТ «СК «Провідна» було складено страховий акт №2300293418 відповідно до якого ця компанія повинна сплатити [PERSON] згідно договору про врегулювання страхового випадку суму у розмірі 41831 гривень 19 копійок (а.с. 54,55). А відповідно до платіжної інструкції № 013105 та відомостей №ВПТ-000959 від 07.04.2020 року, саме 07 квітня 2020 року на користь [PERSON] було виплачено вищевказану суму (а.с. 57, 58). Також судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року (який набрав законної сили - 11 липня 2022 року - https://reestr.court.gov.ua/Review/104177022) [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, і призначено йому покарання у виді арешту на строк 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Крім того вказаним вироком встановлено, що під час ДТП, яке відбулось 04 грудня 2019 року (за участю автомобілів: марки «Mercedes-Benz E220», номерний знак « [NUMBER] » та марки «Volkswagen Passat» номерний знак « [NUMBER] ») [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.59-67). А 18 квітня 2023 року, ПрАТ "СК "Провідна" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на свою користь 41831 гривень 19 копійок, у якості відшкодування, у порядку регресу, шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу у вигляді автомобіля марки: «Volkswagen», моделі: «Passat», номерний знак: [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1-70). Оцінка суду змісту правовідносин сторін спору. \~ \~ \~ \~Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у вигляді транспортного засобу через пошкодження ним іншого транспортного засобу. І в межах цих правовідносин позивач вважає, що він має право у порядку регресу, стягнути з відповідача 41831 гривню 19 копійок, у якості відшкодування фактично понесених витрат на здійснення страхового відшкодування. Оцінка суду щодо права позивача. \~ \~ \~ \~Виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності (пункт 22 частина 1 статті 92 Конституції України). \~ \~ \~ \~А тому суд застосовує положень частини першої\~статті 1191 Цивільного кодексу України\~за якими особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~ \~ \~Наведена норма є загальною, але конкретні підстави для виникнення права зворотньої вимоги у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачені\~статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року. \~ \~ \~ \~Зокрема, положеннями абзацу «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1.\~статті 38 названого закону\~передбачено, що право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виникає у страховика лише після виплати страхового відшкодування та у тому випадку, якщо вказаний водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. І суд відзначає, що вказаними вище обставинами прямо підтверджується, що: відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 04 грудня 2019 року керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E220» (номерний знак « [NUMBER] »), який був забезпеченим страховою відповідальністю ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», але скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було заподіяно пошкодження іншому транспортному засобу (марки «Volkswagen Passat» номерний знак « [NUMBER] »), під керуванням [PERSON] , якому через це було завдано майнову шкоду, для відшкодування якої страхова компанія 07 квітня 2020 року здійснила страхове відшкодування у розмірі 41831 гривня 19 копійок. Тому зважаючи на це суд погоджується із тим, що у позивача дійсно виникло право зворотньої вимоги (регресу), у розмірі 41831 гривні 19 копійок, до відповідача. І це право дійсно порушується відповідачем, який у порядку регресу не відшкодував позивачу фактично понесені ним витрати на здійснення страхового відшкодування. Тож порушене відповідачем право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення вказаної суми на користь позивача. Щодо пропуску строку позовної давності. Відповідач подаючи відзив на позов, одразу заявив про необхідність застосування позовної давності до вимог позивача і на цій підставі просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що цей строк до моменту подання позову закінчився (а.с.80-83). Однак позивач подав відповідь на відзив, якою заперечив пропуск строк позовної давності. Зазначив, що строк повинен був би спливати 07 квітня 2023 року, але зважаючи на продовження строків давності на час дії карантину, який на момент подання позову не закінчився, строки давності позивачем не пропущені. А суд виходить з наступного. В силу частини 1 статті 256 та частини 1 статті 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з цим суд враховує, що за частиною 6 статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Проте згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. А це означає, що в силу положень частини 1 статті 253 ЦК України (за якою, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок), початок перебігу строку позовної давності, у цьому спорі, повинен починатись з 08 квітня 2020 року (оскільки сплата страхового відшкодування - виконання основного зобов`язання - відбулось 07 квітня 2020 року, і саме з цього моменту у позивача виникло право зворотньої вимоги (регресу), а закон вказує, що строк починається з наступного дня після події, з якою пов`язано його початок). А завершувався би строк позовної давності у три роки, з урахуванням положень частини 1 статті 254 ЦК України (за якою строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку), 08 квітня 2023 року. Проте, оскільки цей день припадав на вихідний день (суботу), то з огляду на положення частини 5 статті 254 ЦК України (які передбачають, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день) і те що суд, як орган державної влади, має графік роботи з понеділка по п`ятницю, а субота та неділя були вихідними днями, останній день строку позовної давності, у цій справі, був би 10 квітня 2023 року (перший робочий день суду, після суботи). Але позивач звернувся до суду із позовом тільки 18 квітня 2023 року (а.с.1-70). Проте, з 12 березня 2020 року на всій території України, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» дійсно було введено карантин, який, з урахуванням постанови КМУ від 25 квітня 2023 року №383 діяв по 30 червня 2023 року. І дійсно, пунктом 5 Розділу І Закону України №540-ІХ від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені пунктом 12 яким, серед іншого строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, тобто строки позовної давності, у тому числі й загальні - три роки, були продовжені на строк дії такого карантину. Цей закон набрав чинності у день його опублікування, тобто 02 квітня 2020 року, і він може застосовуватись до ситуації у спорі між позивачем та відповідачем. Отже оскільки строки позовної давності для подання позивачем цього позову закінчувались 10 квітня 2023 року, тобто протягом строку дії карантину в Україні, на підставі закону, строки давності продовжувались до закінчення строку дії карантину, і оскільки позов був поданий (18 квітня 2023 року), тобто під час дії карантину, позивач дотримався строку позовної давності, а тому твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності є помилковими. І тому позов підлягає задоволенню повністю. Оцінка суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож з огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 гривні, які понесені позивачем по цій справі, документально підтверджені (а.с.5), судовий збір підлягає стягненню з відповідача у вказаному розмірі. Таким чином,

Outcome: approved