Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 71695, 29 грн., витрати на проведення експертизи 3088,98 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.2021 о 11.00 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом BMW 523і д.н.з. [NUMBER] , по пл. Свободи (зі сторони спуску Клочківський) в м. Харкові, по вул. Незалежності, повертаючи ліворуч, не врахувала дорожньої обстановки, погодних умов, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] під керуванням її сина, який рухався у зустрічному напрямку, чим порушено п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті цієї дорожньої-транспортної пригоди мій автомобіль отримав механічні пошкодження, що спричинило матеріальну шкоду. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, яка набрала законної сили 04.02.2022, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Позивач зазначає ,що діями [PERSON] їй, як власниці ТЗ, було завдано майнову шкоду (матеріальний збиток) у розмірі 47181 (сорок сім тисяч сто вісімдесят одна) грн. 66 коп., та вартість відновлювального ремонту належного їй автомобілю складає 82321,76 грн., що підтверджується висновком експерта №38870 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, складеного 14.01.2022. Також позивачем була сплачена вартість виготовлення вказаного висновку експерта у розмірі 3088,98 грн. Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором страхування №203618402 від 15.04.2021. Страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 10474,87 грн. (копія платіжної інструкції від 18.02.2022 №27378). Однак вказана сума страхового відшкодування не покриває розмір завданих збитків, оскільки позивачем за власні кошти було особисто здійснено ремонт ТЗ ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту склала 82170,16 грн. без ПДВ, на підтвердження чого надано акт № 15 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.12.2022. Позивач вважає, що відшкодування, яке було йому виплачено, розраховано з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а тому різницю між вартістю витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та страховим відшкодуванням повинен сплатити саме винуватець ДТП, оскільки у страховика такого зобов`язання не виникло. Різниця між\~вартістю відновлювального\~ремонту та\~сплаченою сумою\~страхового відшкодування\~складає 71695,29\~грн.\~Позивач зверталась\~до відповідача\~з проханням\~сплати вказану\~різницю,\~однак отримала\~відмову.\~Також,\~позивачу у\~зв`язку\~з завданою\~ДТП спричинена\~моральна шкода,\~яку вона\~оцінює в\~розмірі 10000\~грн.Крім того позивачем понесені витрати за надання висновку експерта № 38870 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 3088,98 грн. Такоє позивачем зазначено про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у сумі 20000,00 грн. Ухвалою від 9 травня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не звився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 травня 2023 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, відповідач у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи-ТОВ «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності до положень ст. 279 ЦПК України\~. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 26 вересня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] 25.12.2021 о 11-00 год., керуючи транспортним засобом BMW 523i, д.н.з. [NUMBER] , по пл. Свободи (зі сторони спуску Клочківський) в м. Харкові, по вул. Незалежності, повертаючи ліворуч, не врахувала дорожньої обстановки, погодних умов, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 року [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу. Автомобіль марки Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить позивачу [PERSON] . Потерпілим у ДТП, що відбулося 25.12.2021 за вини [PERSON] , є син позивача - [PERSON] . Відповідно до висновку експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса» № 38870 від 14.01.2022 за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження, щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 25.12.2021, складає 47181,66 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 25.12.2021, становить 82321,76 грн. За виготовлення вказаного висновку експерта позивачем сплачені кошти в розмірі 3088,98 грн., що підтверджується наданою позивачем квитанцією про оплату від 12.01.2022.\~ Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , яка під час ДТП керувала автомобілем BMW 523і д.н.з. [NUMBER] , застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором страхування № 203618402 від 15.04.2021. Відповідно до наданої платіжної інструкції від 18.02.2022 № 27378 ТДВ СК «Альфа-Гарант» 18.02.2022 року здійснено виплату позивачу страхового відшкодування відповідно до страхового акту № ЦВ/21/8455 за договором страхування № 203618402 від 15.04.2021 у сумі 10474,87 грн.без ПДВ. Згідно із Актом здачі-прийняття робіт № 15 від 22.12.2022 ФОП [PERSON] , рахунком на оплату № 20 від 22.12.2022 ФОП [PERSON] , позивачем сплачено кошти за ремонт автомобілю Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 82170,16 грн., ПДВ не передбачено. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 38870, складеного 14.01.2022 року, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП становить 47181,66 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобілю становить 82321,76 грн. Відповідно до частин першої і другої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно із частинами першою та другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею\~29\~та пунктом 32.7 статті\~32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15). Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Так, відповідно до наданого до суду акту здачі-прийняття робіт № 15 ФОП [PERSON] , вартість ремонтно- відновлювальних робіт склала 82170,16 грн. з визначенням виду робіт. Відповідно до наданого висновку експерта від 14.01.2022 року, вартість відновлювального ремонту складає 82321,76 грн., тому суд виходить з наданого до суду акту здачі-прийняття робіт № 15 ФОП [PERSON] , відповідно до якого позивачем сплачено 82170,16 грн. відповідно до\~ст. 1192 ЦК України, інше судом не встановлено. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо)або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля марки Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] , позивачем понесені витрати в розмірі 82170,16 грн., які були необхідні на відновлення, тому на користь останньої має бути стягнута різниця між страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу в розмірі 71695,29 грн. (82170,16 грн. - 10474,87 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, згідно із ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В пункті 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(далі - Постанова) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9\~Постанови\~визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. В обґрунтування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на характер та обсяг моральних страждань, на те, що вона є людиною похилою віку, на момент ДТП позивачу виповнилось 75 років, вона є пенсіонеркою. Через ДТП постійно думала про необхідність звернення до страхової компанії, необхідність надання пояснень, внаслідок чого в неї відбулось порушення сну, був постійно пригнічений стан, підвищена дратівливість, необхідність користування громадським транспортом, що зумовлювало незручності та переживання з приводу можливості зараження Covid-19, що понесло за собою паузу в спілкуванні з родиною та друзями і як наслідок перебування у нервовому стані. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачу моральної шкоди, ураховуючи душевні страждання та стрес, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням її власного автомобіля, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що вимогам розумності та справедливості відповідає відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Витрати позивача на виготовлення звіту у сумі 3088,98 грн. не є матеріальним збитком, за своєю природою є витратами пов`язаними із розглядом справи, п. 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, які відшкодовуються їй відповідно до ч. 6 ст.\~139, ст.\~141 ЦПК України\~за рахунок відповідача. Розподіл витрат за надання правової допомоги суд не здійснює за відсутності доказів її отримання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial