Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Від представника позивача - [PERSON] 23.08.2023 року до суду надійшов вказаний позов. Вимоги мотивовані тим, що 27.02.2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.02.2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Станом на 03.04.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17, п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.04.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак відповідач не вчинив жодної дії на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості позивачем було нарахованого неустойку, передбачену тарифами. Зазначено, що АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 14.06.2023 року становить 49098,18 гривень, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 49098,18 гривень. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ "Універсал Банк" вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 24.08.2023 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання вказаної ухвали, роз`яснено право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначено, що в разі неявки відповідача АТ "Універсал Банк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, конверт із судовим повідомленням повернувся до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 12.09.2023 року було розміщено судове оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 15 год 00 хв 26.09.2023 року. Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. З урахуванням вказаних обставин, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із матеріалів справи слідує, що 27.02.2020 року АТ "Універсал Банк" та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (ч. 1 ст. 634 ЦК України) (далі - анкета - заява). Зі змісту вказаної анкети-заяви вбачається, що відповідач погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту за карткою складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Також, відповідач підписанням Договору підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Просить вважати зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. У позові представник позивача зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.02.2020 року станом на 14.06.2023 року. При цьому, анкета - заява від 27.02.2020 року не містить даних про дату видачі кредитної картки і її активації, розмір кредитного ліміту, строку повернення кредиту (користування ним), у ній також відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Крім того, позивач посилається на Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ "Універсал Банк", однак суду не надано доказів, що саме з ними [PERSON] ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 27.02.2020 року, та що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо процентної ставки, комісії, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису останнього. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» . Згідно з п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування банку, від імені якого складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку (п. 50, п. 51, п. 52 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України). Позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку та виписки по даному рахунку, який мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості. Враховуючи, що у анкеті - заяві не вказано розмір кредитного ліміту, наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості сам по собі не є належним доказом відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження факту наявності заборгованості та її розміру, оскільки інших доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити дійсний розмір кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177; у постанові від 23.12.2020 року у справі №191/2648/17; у постанові від 13.08.2020 року у справі №191/3566/17; у постанові від 06.05.2020 року у справі №372/223/17. Крім того, суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не доведеними, тому в задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку з відмовою у позові витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed