Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що позивач познайомився з відповідачем на відпочинку у Вишгородському районі, після чого остання запропонувала позивачу придбати на вигідних умовах житловий будинок та земельну ділянку в котеджному містечку Riviera Village. 05.12.2021 позивач передав відповідачу грошові кошти, а остання написала розписку про отримання від позивача суми грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США в рахунок завдатку за житловий будинок і земельну ділянку 14/3 в котеджному містечку Riviera Village. 29.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено меморандум про придбання останньою земельної ділянки площею 0,12 га, внутрішній номер 14/3, яка знаходиться в котеджному містечку Riviera Village, і побудованого на ній житлового будинку загальною площею 246 кв.м., загальною вартістю 1 150 000 доларів США, згідно якого позивач передав відповідачу 110000 доларів США. Внаслідок ситуації, яка склалася на території України, а також загрози життю та здоров`ю у позивача та третьої особи відпала зацікавленість у придбанні обумовленого нерухомого майна. При цьому, як зазначає позивач, 11.02.2022 відповідач продала вказане майно іншій особі. Оскільки між сторонами не укладалися жодні правочини, на думку позивача, у відповідача відсутні підстави для утримання грошових коштів у розмірі 110000 доларів. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 110000 доларів США як безпідставно утримувані, 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 2296,43 грн., а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.08.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 14.09.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, матеріальних збитків та моральної шкоди, в обґрунтування якої позивач посилався на те, що відповідачі не виконали зобов`язань передбачених меморандумом, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед позивачем складає 862 300 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь. Крім того, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів позивач оцінює понесені ним збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 50 000 доларів США, а також моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2022 зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів направлення на адресу позивача та третьої особи копій усіх документів поданих до суду. 15.09.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , якою недоліки зустрічної позовної заяви були усунуті. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 09.02.2023, зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду разом із первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, в матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому сторона відповідача просила відмовити у задоволенні первісного позову, посилаючись на те, що грошові кошти були передані позивачем відповідачу як завдаток в рахунок майбутнього придбання нерухомості на підставі усних домовленостей, а в подальшому письмових, які були порушені позивачем. Крім того, заперечували щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України. Сторона позивача надала відповідь на відзив відповідача, в якому вказувала, що меморандум, укладений між відповідачем та третьою особою не є попереднім договором, договором про наміри, договором купівлі-продажу нерухомого майна чи іншим правочином у розумінні положень чинного законодавства. Крім того, зазначала, що позивач не є стороною вказаного меморандуму. Вказувала, що розписка відповідача про отримання коштів не містить будь-яких інших осіб чи зазначення інших обставин. Будь-яких остаточних домовленостей між сторонами не існувало, жодних правочинів не укладалося. 15.02.2023 стороною позивача надано відзив на зустрічний позов, в якому вони просили відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що обставини викладені у зустрічній позовній заяві є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки між сторонами не існувало будь-яких остаточних домовленостей та не було укладено жодних правочинів. Також вказували, що меморандум, на який сторона відповідача посилається як на договір про наміри, позивачем не підписувався. 20.02.2023 представником відповідача подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому той вказував, що обставини погодження умов щодо придбання нерухомого майна підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, повідомив, що спірне нерухоме майно відчужене знайомій відповідача та у випадку наявності волевиявлення позивача щодо його придбання може бути відчужене на його користь. У поданих 23.02.2023 запереченнях на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву представник позивача наголошував на тому, що між сторонами взагалі не виникало жодних зобов`язань у зв`язку з відсутністю укладених правочинів. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 05.04.2023, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.08.2023 прийнято відмову [PERSON] від частини позовних вимог зустрічної позовної заяви в частині позовних вимог про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 862 300 доларів США, в цій частині вимог, провадження у справі закрито. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 14.03.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 14.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Сторонами не заперечувалося в ході розгляду справи, що у позивача з дружиною виник намір придбати нерухоме майно розташоване у Riviera Village, на підставі чого згідно розписки від 05.12.2021, написаної [PERSON] , вона отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США в рахунок завдатку за житловий будинок і земельну ділянку 14/3 в котеджному містечку Riviera Village . Розписка містить посилання на те, що дата основної угоди - до кінця січня 2022 року. Згідно меморандуму укладеного 29.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] , остання придбає земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:023:0242, внутрішній номер 14/3, яка знаходиться в котеджному містечку Riviera Village, і побудований на ній житловий будинок загальною площею 246 кв.м., загальною вартістю 1150000 доларів США, які будуть сплачені згідно графіку у додатку 1 до меморандуму. Відповідно до п.3 меморандуму сторони домовились про фактичну передачу домоволодіння у строк до 05.02.2022. З пояснень позивача убачається, що у нього та його дружини відпала підстава придбання вищевказаного нерухомого майна у зв`язку із можливою збройною агресією відносно України. Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №299797994 від 16.02.2022, земельна ділянка кадастровий номер 3221884000:33:023:0242 загальною площею 0,12 га розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. Представником позивача на адресу відповідача 15.05.2022 направлялась претензія про повернення грошових коштів, проте відповідач грошових коштів позивачу не повернув. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. За змістом ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Так, судом встановлено, що розписка [PERSON] від 05.12.2021 та укладений 29.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] меморандум щодо фіксування домовленостей про придбання нерухомості не містять будь-якого волевиявлення позивача щодо надання їм сили попереднього договору. При цьому, основного договору купівлі-продажу обумовленого нерухомого майна між сторонами укладено не було. В судовому засіданні учасники повідомили, що ні позивач, ні відповідач ні третя особа не наполягали на оформленні правовідносин на підставі нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під правовою підставою збагачення повинна розумітися певна економічна мета надання майна, легітимізована відповідним юридичним фактом, або така, що ґрунтується безпосередньо на законові. Одночасна наявність цих двох елементів: відповідність збагачення економічній меті надання майна, юридичного факту (норми закону), що легітимізує цю мету, - є необхідною для того, щоб збагачення однієї особи за рахунок іншої вважалося підставним та правомірним. Необхідно виходити з того, що правова підстава отримання (набуття) майна відсутня у тому разі, коли відбувся перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується безпосередньо на вимозі закону, або суперечить меті існування правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Залежно від того, в якій формі виражається недолік правової підстави, що породжує обов`язок повернути майно, можна виокремити, зокрема, такий вид безпідставного збагачення як збагачення, правова підстава якого була відсутньою з самого початку (ab initio sine causa). До таких можна віднести, наприклад, передачу майна за правочинами, що не відбулися (у тому числі за договорами, що не були укладені). У такому випадку відбувається збагачення, хоча й з волі потерпілого, проте, яке не засноване на правомірному юридичному фактові. Таке збагачення виникає внаслідок передачі майна як виконання за договором, який не було укладено. Разом з тим, згідно положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було передано відповідачу саме 110 000 доларів США. Матеріали справи містять розписку згідно якої, відповідачу було передано 100 000 доларів США. Оскільки судом встановлено, що основного договору щодо придбання нерухомого майна між сторонами не укладалося, при цьому передані відповідачу кошти позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США як безпідставно набутих. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 2087,67 грн. у відповідності до наступного розрахунку: 3556860 грн. (100000 доларів США за курсом НБУ станом на 15.08.2022) Х 3% Х 254 дня (за період з 05.12.2021 по 15.08.2022) / 100% / 365 = 2087,67 грн. Виходячи із вищенаведеного, первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, з урахуванням прийняття судом відмови від частини позовних вимог, відповідач просив стягнути з позивача упущену вигоду у розмірі 50 000 доларів США, а також моральну шкоду у розмірі 1000000 грн. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним збитків у вигляді упущеної вигоди. Крім того, заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідач посилався на те, що ним понесено моральні та душевні страждання внаслідок душевних хвилювань завданих протиправною поведінкою позивача та його дружини, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення йому у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди у розмірі 1000000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано. Також суд звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи було встановлено правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 100 000 доларів США, що само по собі, фактично виключає можливість задоволення заявлених зустрічних позовних вимог. Таким чином, підстав для задоволення зустрічних позовних вимог суд не знаходить. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial