Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

04.04.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. через систему "Електронний суд" подала до суду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в якій просять постановити рішення, яким припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 24/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та визнати за Визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/4 частині кожному на житлову квартиру [ADDRESS] загальною площею 170,0 кв.м., як окремий об`єкт нерухомості із зазначенням частки 1/1 ( в цілому), яка складається з коридору (1) площею 6,2 кв.м, житлової кімнати (2) площею 15,4 кв.м, житлової кімнати (3) площею 20,5 кв.м, передпокою (4) площею 13,8 кв.м, коридору (5) площею 3,2 кв.м, кухні (6) площею 12,7 кв.м, санвузла (7) площею 3,9 кв.м, житлової кімнати (8) площею 9,3 кв.м, лоджії (І) площею 4,6 кв.м, балкону (ІІ) площею 1,2 кв.м, та балкону (ІІІ) площею 2,1 кв.м., загальна площа третього поверху становить 102,9 кв.м., а також мансарди загальною площею 67,1 кв.м, яка складається з коридору (9) площею 4,0 кв.м, гардеробної (10) площею 9,5 кв.м, житлової кімнати (11) площею 12,9 кв.м, коридору (12) площею 7,5 кв.м, ванної кімнати (13) площею 2,8 кв.м, туалету (14) площею 1,6 кв.м, кухні (15) площею 14,8 кв.м, житлової кімнати (16) площею 8,5 кв.м, кладової (17) площею 5,5 кв.м. Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду. В судове засідання представник позивачів не з`явилася просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але через канцелярію суду подали заяву в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, не заперечили щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками 24/100 ідеальних частин (квартира [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконкому Запитівської сільської ради №3 від 25.04.2002 року. Згідно технічного паспорта виданого 20.03.2023 року дані 24/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] складається з коридору площею 6,2 кв,м, житлової кімнати площею 15,4 кв.м, житлової кімнати площею 20,5 кв.м, передпокою площею 23,8 кв.м, коридору площею 3,2 кв.м, кухні площею 12,7 кв.м, санвузла площею 3,9 кв.м, житлової кімнати 9,3 кв.м, лоджії площею 4,6 м.кв., балкону площею 1,2 кв.м, та балкону площею 2,1 кв.м Загальна площа першого поверху 102,9 кв.м. та мансарди загальною площею 67,1 кв.м., яка складається з коридору площею 4,0 кв.м, гардеробної площею 9,5 кв.м, житлової кімнати площею 12,9 кв.м, коридору площею 7,5 кв.м, ванної кімнати 2,8 кв.м, туалету 1,6 кв.м, кухні 14,8 кв.м, житлової кімнати 8,5 кв.м, кладової 5,5 кв.м. Як видно з матеріалів справи, позивачі користуються і просять суд виділити їм у власність частку спільного майна, що складається з коридору площею 6,2 кв,м, житлової кімнати площею 15,4 кв.м, житлової кімнати площею 20,5 кв.м, передпокою площею 23,8 кв.м, коридору площею 3,2 кв.м, кухні площею 12,7 кв.м, санвузла площею 3,9 кв.м, житлової кімнати 9,3 кв.м, лоджії площею 4,6 м.кв., балкону площею 1,2 кв.м, та балкону площею 2,1 кв.м. загальна площа першого поверху 102,9 кв.м. та мансарди загальною площею 67,1 кв.м, яка складається з коридору площею 4,0 кв.м, гардеробної площею 9,5 кв.м, житлової кімнати площею 12,9 кв.м, коридору площею 7,5 кв.м, ванної кімнати 2,8 кв.м, туалету 1,6 кв.м, кухні 14,8 кв.м, житлової кімнати 8,5 кв.м, кладової; 5 кв.м. Судом встановлено, що власниками інших частин житлового будинку [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 02 березня 2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мазур О.І., [PERSON] продав, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] купили земельну ділянку загальною площею 0,1232 га кадастровий номер 4622155400:01:001:0124, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , по 1/3 частині кожному. Відповідно до інформаційної довідки №325582704 від 13.03.2023 року підтверджується, що [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки №325582538 від 13.03.2023, видно що [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] . Як видно з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] виділили свої частки спільного нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості і є власниками в цілому житлових квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Оскільки, частина житлового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знаходиться у спільній частковій власності, позивачі вирішили скористатися правом виділення частки із майна. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] претендують тільки на свою частину житлового будинку [ADDRESS] . Проте на даний час позивачі не мають можливості належним чином розпоряджатись своєю власністю через відсутність реального розподілу будинку між співвласниками і через відсутність іншого способу захисту власного права вони змушені звернутись до суду з даним позовом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 15.03.2018 в контексті справи №345/2723/17 досліджував питання щодо критеріїв припинення права на частку в спільному майні та вказав, що право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог, що підтверджується їхніми заявами доданими до матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відтак, суд вважає за можливе припинити право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 24/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підлягає задоволенню.

Outcome: approved