Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

17.08.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, у якій просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений судовим наказом у справі № 285/1904/20 від 29.05.2020 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму, щомісячно та стягувати із [PERSON] на її користь, аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на сьогоднішній день сума аліментів у розмірі встановленому судовим наказом є не достатньою для матеріального утримання неповнолітньої доньки. Відповідач проходить службу у військовій частині та отримує офіційний дохід, коштів які він надає на утримання дитини не вистачає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила винести рішення яким стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку. Позивач у судовому засіданні позов визнав частково. Просив не стягувати аліменти у розмірі 1/4 усіх його доходів, оскільки має вагітну дружину, за власні коти після поранення лікується та орендує жило. Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до судового наказу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1904/20 від 29.05.2020 року, з [PERSON] стягуються на користь позивача, аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України проголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач у судовому засіданні підтвердив, що проходить військову службу у ЗСУ. Надав докази на те, що дружина вагітна, орендує житло та проходить лікування після поранення. Однак, суд враховує й те, що аліменти у розмірі 50%\~прожиткового мінімуму,\~щомісячно,є замалими та не відповідають розміру, необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки відповідач являється учасником бойових дій то, в силу ЗУ Про судовий збір, суд компенсує судові витрати за рахунок державного бюджету.

Outcome: partial