Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01 жовтня 2011 року серії [NUMBER] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть виданим 22 червня 2021 року серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавців залишилось спадкове майно, до числа якого входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який був куплений [PERSON] 22 жовтня 1987 року, що підтверджується Договором купівліпродажу від 22 жовтня 1987 року зареєстрованим в реєстрі за № 1271. Дочка спадкодавця [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування житлового будинку, так як її батько, [PERSON] , а також її мати [PERSON] при житті не виготовили технічний паспорт на будинок і не отримали свідоцтва про право власності на нього. 31 січня 2022 року за заявою [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та свідоцтво про право власності не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 Цивільного кодексу України. [PERSON] звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори в силу тих обставин, що згідно Інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового БТІ від 31 січня 2022 року № 62 будинковолодіння за [ADDRESS] належить [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В .Ю. від 13 квітня 2022 року за № 633/0231 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок. 09 червня 2022 року [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2022 року № 607/7447/22 позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Підставою відмови в задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі стало те, що в матеріалах спадкової справи була наявна довідка, видана виконавчим комітетом Ступківської сільської ради від 23 грудня 2013 року за № 280 про те, що [PERSON] належить на праві приватної власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними побудовами в [ADDRESS] . Проте згідно довідки від 12 квітня 2022 року за № 56, яка була видана [PERSON] про те, що згідно запису з погосподарської книги за період з 20062020 років та з 19962005 років в [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON] . Однак ураховуючи саме ті обставини, що на час оформлення договору купівліпродажу вказаного житлового будинку батьки позивачки перебували в зареєстрованому шлюбі, а відтак видаючи довідку виконавчий комітет Ступківської сільської ради мабуть і вважав, що вказаний будинок належав батькам позивачки в різних частках, а саме по 1/2 частині. Ураховуючи зазначене виникла необхідність знову звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно вже після смерті матері позивачки [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 03 січня 1973 року серії [NUMBER] батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] . Укладення шлюбу між батьками позивачки підтверджується Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу від 18 серпня 2022 року. Мати позивачки [PERSON] після реєстрації шлюбу 03 березня 1990 року з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26 серпня 2022 року. Згідно свідоцтва про одруження від 05 квітня 2000 року [PERSON] , 08 жовтня 1992 року уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом РАГС Тернопільського районного управління юстиції 08 жовтня 1992 року, актовий запис № 07. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до інформаційної довідки від 31 січня 2022 року № 63 Тернопільського госпрозрахункового БТІ реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] в бюро не проводилась. У відповідності до інформаційної довідки від 31 січня 2022 року № 62 БТІ будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно Висновку про вартість майна від 21 травня 2022 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , становить 179 887,00 грн, вартість 1/2 частини вказаного будинку становить 89 943,50 грн. З огляду на зазначене, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на частину житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Сливки Л. М. від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 25 листопада 2022 року судом витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 115/2012 після смерті [PERSON] 30 листопада 2022 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 115/2012 після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою суду, постановленою 16 січня 2023 року у судовому засіданні без видалення до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 лютого 2023 року судом витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] 02 березня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь № 350/0116 від Тернопільської районної державної нотаріальної контори про те, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 149/2021, яка зберігається у приватного нотаріуса Джули О. М. 17 березня 2023 року судом витребувано у приватного нотаріуса Джули О. М. копію спадкової справи № 149/2021 після смерті [PERSON] 30 березня 2022 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 149/2021 після смерті [PERSON] 04 квітня 2023 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду від 04 квітня 2023 року № 111, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я. Ухвалою судді Герчаківської О. Я. від 06 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Справу постановлено розглядати за правилами загального провадження. Призначено підготовче судове засідання. 19 червня 2023 року представник позивачки, адвокат Кметик Я. С. звернувся до суду із заявою про долучення до матеріалів справи копії постанови приватного нотаріуса Джули О. М. від 08 лютого 2022 року № 51/0231, яку судом задоволено, копію постанови приєднано до матеріалів справи. Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 27 червня 2023 року, залучено до участі у справі в процесуальному статусі співвідповідача [PERSON] , рідну сестру позивачки. Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 06 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачки, адвокат Кметик Я. С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, та просив задовольнити, уточнивши, що у виниклих правовідносинах має місце спадкування майна за заповітом. Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, ним було подано клопотання, у якому він просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладався на думку суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00036545775 від 18 серпня 2022 року, 07 серпня 1971 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 11. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 січня 1973 року. У графі батько вказаного свідоцтва вказано « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». 22 жовтня 1987 року [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок із надвірними будівлями по [ADDRESS] . Договір зареєстровано у реєстрі за № 1271. 23 лютого 1989 року шлюб між батьками позивачки розірвано, актовий запис № 15. 03 березня 1990 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 3. Згідно свідоцтва про одруження від 05 квітня 2000 року [PERSON] , [INFO] вступила в шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом РАГС Тернопільського районного управління юстиції 08 жовтня 1992 року , актовий запис № 07. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 жовтня 2011 року. Відповідно до довідки № 280 від 23 грудня 2013 року, виданої виконкомом Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] на праві приватної власності належала частини житлового будинку з надвірними побудовами в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] та по дату видачі довідки за вказаною адресою проживали були зареєстровані: [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (внук) та [PERSON] (внук). Згідно з інформаційною довідкою № 63 від 31 січня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не проведена. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 62 від 31 січня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] по обліку бюро належить [PERSON] . Крім цього, із вказаної довідки убачається, що зазначене будинковолодіння складається з: житлового будинку з підвалом та прибудовою «А» (1955 рік побудови), хліва «Б» (1960 рік побудови), вбиральні «В» (1988 рік побудови), гаражу «Г» (1990 рік побудови), навісу «Д» (1991 рік побудови), вимощення «І» (2000 рік побудови), огорожі «13» (2000 рік побудови), свердловини (2000 рік побудови). З довідки (виписки з погосподарської книги) № 56 від 12 квітня 2022 року, виданої Байковецькою сільською радою відділом «Центру надання адміністративних послуг», вбачається, що відповідно до запису з погосподарських книг: 1) за 2006 2020 рр. домогосподарство, де зареєстрована [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживав та був зареєстрований [PERSON] , [INFO] ; 2) за 19962005 рр. домогосподарство, де зареєстрована [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що будинок по [ADDRESS] складається з: житлового будинку «А», хліву «Б», вбиральні «В», гаражу «Г», навісу «Д», вимощення «І», огорожі «1», хвіртки «2», воріт «3», свердловини «5». Крім цього, зазначено, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , паспорт виготовлено станом на 31 січня 2022 року. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Осадчук В. Ю. від 13 квітня 2022 року №633/0231, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спірного майна за спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7447/22 від 12 липня 2022 року визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2021 року. На запит суду приватним нотаріусом\~Джулою О.\~Мбуло надано копії матеріалів спадкової справи № 149/2021 після смерті [PERSON] . 20 липня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належні їй частини житлового будинку у с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 123. З матеріалів спадкової справи № 149/2021 вбачається, що рідна сестра позивачки [PERSON] , зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку. У матеріалах спадкової справи відсутні відомості про те, що [PERSON] відмовилася від спадкування частки у будинку за вищевказаною адресою після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джули О. М. від 08 лютого 2022 року № 51/0231, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спірного майна за спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Згідно Висновку про вартість майна від 21 травня 2022 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , становить 179 887,00 грн, вартість 1/2 частини вказаного будинку становить 89 943,50 грн. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). 20 липня 2004 року [PERSON] заповіла належну їй частину житлового будинку у с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 09 липня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джули О. М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка залишилася після померлої матері [PERSON] . Відтак, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та в подальшому звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому спадкоємиця звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Зі змісту ст. 328 ЦК України слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. При цьому, суд звертає увагу, що у заповіті [PERSON] заповіла належні їй частини житлового будинку у с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] . Водночас, у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7447/22 від 12 липня 2022 року судом встановлено, що [PERSON] за життя належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними побудовами в [ADDRESS] , а не, як зазначає позивач, ціле будинковолодіння. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Отож, виходячи із обставин, встановлених рішенням суду у справі № 607/7447/22 щодо належності [PERSON] частки, презумпції рівності часток у праві спільної часткової власності (ч. 1 ст. 357 ЦК України), судом встановлено, що [PERSON] також належала частка будинку в [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] права позивачки на майно не оспорює. Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на належну їй частку житлового будинку, а також не проведено державну реєстрацію майна, це стало перешкодою в оформленні позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню, а тому за позивачкою слід визнати право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо належності відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, то суд звертає увагу на наступне. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Вказане зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16ц. Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19ц). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Вказана правова позиція викладена 19 січня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 280/4/18. Відтак, оскільки [PERSON] є рідною сестрою позивачки та прийняла спадщину після смерті [PERSON] , суд доходить до висновку, що Байковецька сільська\~рада Тернопільського\~району Тернопільської\~областіє неналежним відповідачем у даній справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З огляду на вказане, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до\~Байковецької сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області про\~визнання права\~власності на\~спадкове майнослід відмовити у зв`язку з тим, що позов в цій частині заявлено до неналежного відповідача. У позовній заяві позивач не просив суд стягнути судові витрати з відповідача, тому суд не здійснює розподіл судових витрати на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial