Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням від 30 листопада 2010 року апеляційного суду Івано-Франківської області, що постановлене колегією суддів\~ у складі Стефанів Н.С., Беркій О., Соколовського В.П. по справі № 22-ц-6119/2010 р. за позовом недієздатної [PERSON] (на даний час померлої, правонаступник [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №Д-239, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] , про визнання недійсним заповіту [PERSON] , визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування\~ рішення Івано-Франківського міського суду від 27.09.2010 року по справі №2-74/2010 скасовано та постановлено нове рішення, яким позов в інтересах недієздатної [PERSON] задоволено. Так, основною підставою для вирішення позову [PERSON] так як він вирішений, а базовою складовою для його вирішення було визнання судом недійсним договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № Д-239, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] , суд встановив той факт, що наче [PERSON] на момент укладення цього договору не розуміла своїх дій, не керувала ними не прогнозувала наслідки їх вчинення чи невчинення, на підставі чого й визнав договір дарування квартири недійсним. Інші позовні вимоги були уже в справі наслідком, а не основою справи в цілому. Тобто суд визнав належними та допустимими доказами для встановлення договору дарування квартири недійсним висновки двох судово-психіатричних посмертних експертиз про стан здоров`я [PERSON] на момент вчинення нею з [PERSON] за участі приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. договору дарування квартири [ADDRESS] , яка до цієї дати, тобто 11.04.2003 року була на праві власності [PERSON] (формально державна реєстрація про право власності на цю квартиру в законному порядку не змінена на [PERSON] , однак [PERSON] усупереч закону ще в 2006 році також зареєструвала право власності на 1/1 частку цієї квартири на своє ім`я, тоді ж під виглядом виконання рішення суду з квартири [ADDRESS] працівниками правоохоронних органів [PERSON] була виселена. Тривалий час [PERSON] , а також її представнику (з березня 2014 року) прийшлося з`ясовувати чи первинні медичні документи на [PERSON] , на підставі яких їй провадилась посмертна судово-психіатрична експертиза, були дійсними. З`ясувалося, що медична карта №07-2874 та вкладка № [NUMBER] (на 13 аркушах) до медичної карти №07-2874 амбулаторного хворого [PERSON] за актом №382 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи на [PERSON] , 1927 р.н. та за актом № 292 амбулаторної посмертної судової-психіатричної експертизи на [PERSON] , 1927 р.н., являються виданими Івано-Франківською обласною лікарнею радянсько-партійного активу. Саме такий медичний документ (вкладка до медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] ) містить записи за 2000-2003 роки, які вказують про те, що [PERSON] страждала психіатричними захворюваннями. В той же час виник сумнів щоби неіснуюча в 2000-2003 роках Івано-Франківська лікарня радянсько-партійного акту могла б вести первинну медичну документацію на хвору [PERSON] , адже в цій лікарні ні штату лікарів, ні для цієї лікарні приміщення, реєстратури, архіву тощо в 2000-2003 роках не існувало, а тому вбачалося, що так звана вкладка №07-2874 до медичної карти №07-2874 амбулаторного хворого [PERSON] є підробленими невстановленими особами первинними медичними документами на [PERSON] , щоб на підставі цих медичних документів зробити дві посмертні судово-психіатричні експертизи стану здоров`я [PERSON] , що завершилися актами №382 та №292, а на основі цих актів заволодіти квартирою [ADDRESS] , якою законно на праві власності володіла з 11.04.2000 року [PERSON] . З метою, щоби довести, що в справі № 22-ц-6119/2010 р. апеляційним судом Івано-Франківської області скоєно злочин, наслідком якого може бути процесуальна дія для потерпілої [PERSON] в цивільній даній справі про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, в кінці 2014 року прокурору міста Івано-Франківська було подано представником [PERSON] відповідне повідомлення про скоєння кримінально-караного правопорушення у справі, що вирішена як справа № 22-ц-6119/2010 р.\~ Повідомлення для досудового слідства на факт скоєння злочину у справі № 22-Ц-6119/2010 р. апеляційного суду Івано-Франківської прокурором було надіслано за підслідністю в Івано-Франківський МВ УМВС в Івано-Франківській області, де воно було 01.01.2015 року внесене в ЄРДР за №12015090010000016. В результаті проведеного досудового слідства на той факт, що в справі № 22-ц-6119/2010 р. апеляційного суду Івано-Франківської області скоєно злочин, провадженням №12015090010000016 в кримінальному судочинстві, розпочатому 01.01.2015 року, слідством встановлено, що дійсно з 1989 року Івано-Франківської лікарні радянсько-партійного активу в м.Івано-Франківську не існує, а раз так, то в будь-якому разі вкладка №07-2874 (на 13 аркушах) до медичної карти №07-2874 амбулаторного хворого [PERSON] є підробкою, медична карта №07-2874 на [PERSON] протягом 2003-2008 років не могла бути виданою з архіву Івано-Франківської лікарні радянсько-партійного активу. В результаті досудових слідчих дій [PERSON] отримала статус потерпілої. Таким чином [PERSON] отримала\~ право як потерпіла на відповідний позов до\~ держави про відшкодування майнової шкоди з підстави скоєння щодо неї злочину відповідно до ст. 1177 ЦК України. Крім цього правовими підставами для пред`явлення та задоволення позову є ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, за аналогією права правовою підставою на позов є й ст. 1170 ЦК України. [PERSON] заподіяно прямої майнової шкоди, так і непрямої - збитків втраченої вигоди, ці види шкоди підлягають повному відшкодуванню в цінах моменту постановлення судом судового рішення (абз. 2 ст. 1192 ЦК України). Таким чином пряма майнова шкода від скоєного злочину, що завдана [PERSON] становить 1 276 300 грн., збитки (шкода) втраченої вигоди з 01.12.2010 року по 01.08.2015 року становить 4 544 960 грн. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, до набрання законної сили рішенням у справі позовом [PERSON] до Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1, Івано-Франківського обласного психоневрологічного диспансеру, Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні, Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», [PERSON] , державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук Світлани Дмитрівни про визнання незаконними та недійсними записів лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1 Шевціва Р.Б. в амбулаторну карточку [PERSON] про її психічне захворювання, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи № 282 від 01.08.2005 року, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 15.04.2010 року, визнання дійсною державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2003 року за № 4495 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , визнання дійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 11.04.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Угрин Л.А. та укладений між [PERSON] та [PERSON] , зобов`язання забрати з квартири [ADDRESS] речі, виселитись з квартири, віддати ключі від квартири, покладення заборгованості за комунальні та інші послуги по квартирі на [PERSON] , визнання незаконним свідоцтва про прийняття спадщини за законом № 6-442 виданого 31.10.2013 року [PERSON] . Ухвалою Івано-Франківського міського Івано-Франківської області від 11.08.2022 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. 12.09.2022 року представником позивача подано до суду заяву про часткові зміни підстав позову з залишенням без змін раніше викладених та обґрунтованих підстав позову (т.1 229-235). 22.02.2022 року представником позивача подано до суду заяву про зміну підстав позову. Представником позивача зазначається, що [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування квартири [ADDRESS] . Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за № Д-239, згідно з ним [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] . Реєстрація права власності на нерухоме майно здійснена повноваженнями Івано-Франківського ОБТІ від 03.07.2003 року, а саме квартиру [ADDRESS] зареєстровано у право приватної власності [PERSON] , тобто їй держава 03.07.2003 р. визнала право власності на цю квартиру, а тому і передала її у власність [PERSON] , а саме 1/1 частку в квартира [ADDRESS] (підстава: договір дарування / Д-239/ від 11.04.2003, приватний нотаріус Угрин Л.А). Обставину доводить витяг про право власності на нерухоме майно з відповідного державного реєстру. [PERSON] в [INFO] померла. Рішенням суду визнано недійсним договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за № Д-239, згідно з яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Назване рішення невиконуване тому, що ним не здійснено ефективного правового захисту права, яке могло бути порушеним, бо визнання недійсним договору дарування квартири не тягне за собою витребування квартири з чужого незаконного володіння, тому за таким рішенням перереєструвати право власності на квартиру було неможливо. Квартира продовжувала перебувати у власності [PERSON] . В рішенні Івано-Франківського міського суду від 09 грудня 2021 р в справі № 344/3181/14-ц (роздруківка з ЄДРСР додана, бо іншого рішення судом видано не було) встановлені певні преюдиціальні дані, тобто вбачається, що саме цей суд для прийняття рішення від 14.07.2006 року фактично спробував украсти квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована в право приватної власності [PERSON] , створив первинну медичну документацію щодо [PERSON] - власника квартири до середини 2003 року, адже з урахуванням принципу преюдиціальності з названого рішення встановлюється, що для проведення [PERSON] посмертної судової експертизи первинної медичної документації неіснувало узагалі (лише на її підставі така експертиза була б можлива), в т.ч. цей суд додатково дозволив експертам ЛОДКПЛ доповнити первісну експертизу, що здійснена в м.Івано-Франківську з урахуванням показів свідків, що неприпустимо узагалі, при тому усьому експерти ЛОДКПЛ доповнили експертизу саме показами свідків. Первісна експертиза (в Івано-Франківську), як вбачається, проведена на підставі медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] № 07-2874, вкладки до медичної карти амбулаторного хворого №07-2874 [PERSON] на 13 аркушах. Медична карта амбулаторного хворого [PERSON] № 07-2874 не могла містити записів після літа 1988 року, коли припинилася Івано-Франківська обласна лікарня радянсько-партійного активу. Тому очевидно, що цю вкладку створив Івано-Франківський міський суд. Отже, слід все таки визнати, що в один з днів грудня 2006 року квартира [ADDRESS] з приватної власності [PERSON] була свавільно украдена при тому усьому, що навіть [PERSON] було фактично виселено з названої квартири, хоча на цей рахунок не існує жодного судового рішення, Таким чином, слід визнати, що саме по собі визнання судом недійсним правочину щодо нерухомого майна не припиняє права власності на нерухоме майно, отримане на виконання названого правочину, бо для повернення майна отриманого у власність за таким правочином обов`язково необхідне витребування майна з чужого незаконного (чи безпідставного) володіння. Тому для правильного (справедливого) вирішення питання відшкодування [PERSON] шкоди, просить з державного бюджету України відшкодувати [PERSON] шкоду, заподіяну рейдерством осіб, що виконують функції держави, що заподіюється з 09.11.2006 року унаслідок до цього часу чітко і однозначно не встановлених дій державної реєстрації прав власності на нерухоме майно в аспекті, що вони правильні і ними виконано рішення суду, яким визнано недійсним договір дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №Д-239, згідно з яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] при тому усьому, що на названу квартиру право власності з 03.07.2003 року державою визнано за [PERSON] і воно зареєстроване в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 909351, видавник - Івано-Франківське ОБТІ) і це право власності незаконним чи безпідставним в установленому для цього порядку не визнавалось, квартира з незаконного володіння [PERSON] в установленому порядку також не витребувана, тому просить стягнути в користь [PERSON] 75000 доларів США з держави Україна, тобто безспірно з бюджету держави Україна в користь [PERSON] списати 75000 доларів США на відшкодування прямої шкоди, заподіяної [PERSON] особами (особою), що виконують (що виконує) функції держави та\~ відшкодувати [PERSON] заподіяну непряму шкоду, в основі якої втрачена вигода з 09.11.2006 р. по 300 дол. США за кожний місяць, тобто безспірно з бюджету держави Україна в користь [PERSON] списати станом на 09.02.2023 рік 58 000 дол. США на відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] особами (особою), що виконують (що виконує) функції держави. Ухвалою Івано-Франківського міського Івано-Франківської області від 19.04.2023 року замінено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної злочином первісних відповідачів Державну судову адміністрацію України, Державну казначейську службу України на належного відповідача - Держава Україна. 16.05.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що в позовній заяві позивач зазначає про заподіяну йому пряму та непряму шкоду внаслідок незаконних дій осіб, що виконують функції держави, а саме суддів Івано-Франківського міського та апеляційного судів, які приймали рішення по справі щодо визнання договору дарування квартири недійсним. Представником позивача зазначається, що правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відновідне рішення вищестоящих посадових осіб органу державної влади. У рамках даного спору, жодні дії та/чи бездіяльність Міністерства юстиції України не завдали позивачу шкоди, тобто коло учасників справи, а саме відповідачі визначені позивачем на власний розсуд, без належних обгрунтувань. Позивач, стверджуючи, що Міністерство юстиції є належним представником Держави у даній справі, не визначає, яким саме Законом України або іншим нормативно-правовим актом передбачено компетенцію та повноваження Міністерства юстиції України діяти від імені Держави Україна у справах про відшкодування шкоди, завданої неправомірними, на його думку, рішеннями судів. Враховуючи наведене просить суд у задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України\~ відмовити. Представник позивача в судовому засіданні 18.07.2023 року позов підтримав, просив про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 07.06.1993 року Івано-Франківським ОБТІ видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (т.2 а.с.233-236).\~ Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 03.07.2003 року зареєстровано право приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування Д-239 від 11.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Угрин Л.А. в розмірі частки 1/1 на трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.244).\~ Згідно акту № 282 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи [PERSON] , 1927 року народження, [PERSON] , що народилася [INFO] і померла [INFO] , хворіла хронічним стійким розладом психіки у вигляді атеросклеротичної судинної деменції. Зазначене захворювання позбавляє підекспертну [PERSON] , здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, як на період часу підписання заповіту 14 березня 2000 року так і на період часу дарування квартири 11 квітня 2003 року (т.1 а.с.16-17).\~\~\~\~\~ Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ 09.11.2006 року за [PERSON] на підставі рішення суду від 14.07.2006 року (справа №2-117/2006 року)\~ зареєстровано право приватної власності на трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.26).\~ З акту №292 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи на досліджувану [PERSON] , 1927 року народження, проведеною\~ Комунальним закладом «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 15.04.2010 року, встановлено, що\~ [PERSON] хворіла стійким хронічним психічним розладом у формі розладу особи і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, атеросклероз), з наростаючим дементним синдромом і не могла на час підписання заповіту, посвідченого 14.03.2000 року та договору дарування квартири посвідченого 11.04.2003 року розуміти значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с.18-23). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.09.2010 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним правочину і визнання права власності на спадкове майно відмовлено (т.1 а.с.159-162). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2010 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений 14 березня 2000 року і посвідчений державним нотаріусом першої Івано-Франківської державної контори Стецьків М.І., згідно з яким [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] . Визнано недійсним договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. 11 квітня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №Д-239, згідно з яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с.24-25). Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2011 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року залишено без змін (т.1 а.с.167-168) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 25.03.2013 року (т.1 а.с.27). З постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до обласного комунального підприємства "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук Світлани Дмитрівни, Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. В ході судового розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги і остаточно просить суд визнати протиправними дії обласного комунального підприємства "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" здійснені в 2006 році щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ; визнати протиправними дії державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. щодо видачі у порядку спадкування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] , щодо здійснення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , скасувати рішення за 2013 рік про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ; зобов`язати Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації за 2006 рік права власності за [PERSON] житлового приміщення - квартири [ADDRESS] та про скасування державної реєстрації за 2013 рік права власності за [PERSON] житлового приміщення - квартири [ADDRESS] .\~ Так, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.140-149). 01.01.2015 року слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в області Брич І.В. складено повідомлення потерпілому у кримінальному провадженні [PERSON] про прийняття заяви та початок досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №12015090010000016 від 01.01.2015 року\~ (т.1 а.с.13). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.05.2015 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 6-442, виданого 31.10.2013 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. за [PERSON] 31.10.2013 року зареєстровано право приватної власності в розмірі часток 1/1 на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 84 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.28-29).\~\~\~\~ 30.05.2015 року [PERSON] вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (т.1 а.с.14). З листа т.в.о. головного лікаря МДКЛ Вітовської Л. від 10.08.2015 року встановлено, що в дитячій лікарні немає даних про те, з якого часу створена Івано-Франківська обласна лікарня радянсько-партійного активу четвертого ГУ МОЗ УРСР; відповідно до записів в трудових книжках колишніх працівників ОЛК видно, що Івано-Франківська обласна лікарня радянсько-партійного активу четвертого ГУ МОЗ УРСР перейменована на обласну лікарню №2 рішенням Івано-Франківського облвиконкому від 15.08.1989р. за №127; наказом Івано-Франківського обласного відділу охорони здоров`я від 02.08.1990р. №68 «Про реорганізацію обласної лікарні №2 в дитячу міську лікарню на 150 ліжок» з 15.08.1990р. створено дитячу міську лікарню і передано архів; Івано-Франківській міській дитячій клінічній лікарні надано статус лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, юридичної особи, яка має окремий баланс, свою печатку, штамп та розрахункові рахунки в банку. Лікарня перебуває в безпосередньому підпорядкуванні Івано-Франківській центральній міській клінічній лікарні; медична карта амбулаторного хворого [PERSON] 1927р.н. не збереглася (т.1 а.с.15). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.10.2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року\~ у справі №809/1722/14 залишено без змін (т.1 а.с.150-158). З листа заступника начальника ГУНП в Івано-Франківській області Генсіровського Т.В. від 26.11.2015 №8/1141 на запит суду, встановлено, що кримінальне провадження №12015090010000016, розпочате 01.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, 31.07.2015 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (т.1 а.с.201).\~ Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2021 року в позові [PERSON] до Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1, Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні про визнання незаконними та недійсними записів лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1 Шевціва Р.Б. в амбулаторну карточку [PERSON] про її психічне захворювання, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи № 282 від 01.08.2005 року, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 15.04.2010 року відмовлено (т.1 а.с.210-224). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України). Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Посилання позивача в обґрунтування позову на те, що вкладка № [NUMBER] до медичної карти №07-2874 амбулаторного хворого [PERSON] є підробленими невстановленими особами первинними медичними документами на [PERSON] , на підставі яких проведені дві посмертні судово-психіатричні експертизи стану здоров`я [PERSON] , за актами №382 та №292 належними доказами не доведено. Крім того, такі обставини були предметом розгляду Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області в цивільній справі за позовом [PERSON] до Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1, Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні про визнання незаконними та недійсними записів лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1 Шевціва Р.Б. в амбулаторну карточку [PERSON] про її психічне захворювання, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи № 282 від 01.08.2005 року, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 15.04.2010 року. Також, Івано-Франківський окружний адміністративний суд досліджував обставини\~ дій обласного комунального підприємства "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Суд вважає безпідставним посилання позивача на норми ст.1177 ЦК України виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В той же час, 31.07.2015 року кримінальне провадження №12015090010000016 від 01.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України Відповідно до статті 16 ЦК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання\~ шкоди неправомірними діями органів державної влади та причинного зв`язку між ними. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позову\~ [PERSON] до Держава Україна про відшкодування шкоди слід відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed