Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визначення розміру часток майна, що перебуває у спільній сумісній власності, та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що [INFO] померла його двоюрідна сестра [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру загальною площею 35,10 кв.м. за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:07:004:0095 за адресою [ADDRESS] . За життя покійна [PERSON] заповіту не складала. Стверджує, що окрім нього, інших спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом немає. Оформити свої спадкові права він не має можливості, оскільки віднайти свідоцтво про народження покійної не вдалося, а відновити його немає можливості, так як [PERSON] народилася у м. Ленінакан Республіки Вірменія. Зазначає, що спадкодавиця [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , рідної сестри батька позивача [PERSON] , [INFO] . Звертає увагу суду на те, що з метою отримання свідоцтв про народження покійних [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , адвокатом Головко О.С. було зроблено запит 12.10.2022 року до Державного архіву Дніпропетровської області. Згідно відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 18.10.2022 року №Г-2394/с/217-22 надати архівні довідки про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг с.Новоолексіївки Херсонського повіту та губернії. Станом на день звернення до суду з позовом, дані довідки неможливо отримати з Державного архіву Херсонської області у зв`язку з ведення бойових дій на території Херсонської області. Встановлення факту родинних відносин безпосередньо впливає на спадкові права позивача, і від доведення цього факту залежить виникнення його права на спадщину, як брата померлої. У зв`язку з чим, позивач просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також позивач додає, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №810549 від 12 червня 2009 року, кадастровий номер 731013600:07:004:0095 вбачається, що дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Всі вищезазначені співвласники земельної ділянки вже померли, а тому визначити їх частки в позасудовому порядку немає можливості, та неможливо здійснити спадкування без визначення розміру часток кожного. У зв`язку з вище викладеним просить суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0442 гектарів, кадастровий номер 731013600:07:004:0095, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та визначити, що частки [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] є рівними та складають по 1/3 за кожним. Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру загальною площею 35,10 кв.м. за адресою [ADDRESS] , та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0442 га, кадастровий номер 731013600:07:004:0095, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від адвоката надійшла заява про розгляд справи в її відсутності та відсутності її довірителя. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, зазначаючи, що не заперечує щодо задоволення позову. Представник ЧМР у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій просила дану справу розглядати в її відсутності. Також зазначила, що вирішення справи по суті залишає на розсуд суду та просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] /а.с.9-10/. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру загальною площею 35,10 кв.м. за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:07:004:0095 за адресою [ADDRESS] /а.с.11,17-18,20,22/. За життя покійна [PERSON] заповіту не складала. Окрім [PERSON] , інших спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом немає. Спадкодавиця [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , рідної сестри батька позивача [PERSON] , [INFO] /а.с.8,21/. З метою отримання свідоцтв про народження покійних [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , адвокатом Головко О.С. було зроблено запит 12.10.2022 року до Державного архіву Дніпропетровської області /а.с.12/. Згідно відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 18.10.2022 року №Г-2394/с/217-22 надати архівні довідки про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] року неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг с.Новоолексіївки Херсонського повіту та губернії /а.с.13/. Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Олійник І.М., винесено постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії на підставі, оскільки [PERSON] не надав документи на встановлення факту родинних відносин на отримання спадщини ані за заповітом, ані за законом, та правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно /а.с.23-24/. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995 року «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у даній справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, відповідно до вимог ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення в цій частині позову. А саме: встановити факт, того, що позивач є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №810549 від 12 червня 2009 року, кадастровий номер 731013600:07:004:0095 вбачається, що дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 та ч. 5ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. З огляду на рівність часток співвласників на земельну ділянку кадастровий номер 731013600:07:004:0095, площею 0,0442 гектарів, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та складають по 1/3 за кожним. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, а у разі недосягнення згоди учасник спільної часткової власності має право вимагати у судовому порядку виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. За приписами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Суд не може залишити поза увагою те що Постановою приватного нотаріуса Олійник І.М. від 18 січня 2023 року № 05/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальних дій /а.с.23/. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , як двоюрідний брат померлої. Інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою нотаріуса про коло спадкоємців від 25 січня 2023 року №07/01-16 /а.с.25/. Згідно п. Г ч.1 статті 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved