Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Свою заяву заявник мотивує тим, що вона народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2001 року по 05.04.2005 року. Після розлучення батьків вона проживала разом з матір`ю, батько постійно опікувався нею, допомагав матеріально, під час хвороби матері постійно був поруч, опікувався ними і допомагав морально і матеріально. Її мати померла [INFO] , коли їй було 13 років. Після смерті матері вона проживала з батьком, який повністю нею опікувався, інших дітей у батька немає. Під час російського збройного вторгнення в Крим у 2014 році та з початком війни на Сході її батько з квітня 2014 року став до лав Національної гвардії України. Після закінчення школи вона поступила на навчання до КНТЕУ на платну форму навчання. Вона навчалась, не мала власного заробітку, її батько мав постійний дохід та надсилав їй кошти і ця допомога була для неї постійним і основним джерелом до існування. Після широкомасштабного вторгнення росії в Україну з 24.02.2022 року її батько пішов на фронт, брав активну участь у військових діях і загинув під час виконання бойового завдання. Згідно довідки ГУ ПФУ, вона перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як зазначає заявник, влітку 2022 року вона звернулась до військової частини [NUMBER] НГУ для отримання додаткової винагороди військовослужбовця, де отримала відповідь про необхідність підтвердження факту її перебування на утриманні батька для отримання вказаної винагороди, оскільки вона з батьком мали різні зареєстровані місця проживання, а вищевказаної довідки недостатньо і необхідно рішення суду. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить встановити факт перебування її на утриманні батька-військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] . Ухвалою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.05.2023 року дану справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва за підсудністю. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 01.06.2023 року дану справу передано до Деснянського районного суду м.Києва за підсудністю. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2001 року по 05.04.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб та копією паспорта [PERSON] [INFO] померла мати заявника [PERSON] 02.09.2019 року заявник розпочала навчання у КНТЕУ відповідно до умов договору № 3545д/6к-, на платній основі, форма навчання - денна, термін навчання - 3 роки 10 місяців. Матеріалами справи також підтверджено, що батько позивача [PERSON] проходив військову службу у лавах НГУ та загинув [INFO] під час виконання бойового завдання. Згідно довідки ГУ ПФУ в м.Києві № 2600-0203-8/52257 від 21.03.2023 року, заявник перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб по 30.11.2024 року. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ч.4 ст.37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що заявник, будучи студенткою, що навчається на денній формі навчання, не мала власного джерела доходу, відтак, постійно перебувала на утриманні свого батька [PERSON] . Також, даний факт підтверджується і отриманням заявником пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по 30.11.2024 року. Таким чином, з огляду на наявні докази та неможливість заявниці у позасудовому порядку отримати документи на підтвердження перебування на утриманні батька у зв`язку із різним місцем реєстрації останніх, суд вважає, що факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] підтверджений, в зв`язку із чим заява підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved