Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27 липня 2022 року [PERSON] та [PERSON] (позивачі) та [PERSON] (відповідач) уклали Договір купівлі-продажу житлового будинку №1005, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського МНО Кузьо Г.В. згідно якого, позивачі придбали житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] , зареєстрований за позивачами, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №305995963 від 27.07.2022р. За усною домовленістю, продавець зобов`язався невідкладно, але не пізніше ніж через один місяць знятися з реєстраційного обліку та зняти з реєстраційного обліку свого сина [PERSON] . Однак, 01 вересня 2022 року [PERSON] отримав довідку про кількість зареєстрованих у житловому будинку з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.09.2022 року зареєстрованими є: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачі не дотрималися своїх зобов`язань, та не бажають добровільно знятися з реєстраційного обліку вже нашого будинку. З моменту набуття мною права власності на вказаний будинок відповідачі не проживали та не проживають у даному будинку, однак значаться як зареєстровані. Наразі позивачі вимушені нести додаткові витрати пов`язані із тим, у будинку зареєстровані відповідачі, які не проживають в ньому, отримувати поштову та кур`єрську кореспонденцію, яка нам не належить, мати інші труднощі пов`язані із даним фактом. Відповідачі не мають наміру та не бажають самостійно знятися з реєстраційного обліку в нашому будинку. Згідно Довідки про зареєстрованих осіб №3310/13-21 від 01.09.2022 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за адресою: за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.09.2022 року зареєстрованими є: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Таким чином, наявність зареєстрованих осіб у житловому будинку, які не мають права користування ним, створюють перешкоди для власників у користуванні приватною власністю. Зважаючи на вищевикладене, просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приватною власністю [PERSON] та [PERSON] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] .? Позивачі [PERSON] та [PERSON] та його представник в судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом належним чином повідомлені. Від їх представника адвоката Сільваші В.М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином. Судове засідання у справі було призначене на 25.09.2023 року на 15 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 25.09.2023 року. Розглянувши подані сторонами докази та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, а саме з договору купівлі продажу житлового будинку серії НСВ № 175647 нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Кузьо Г.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1005 підтверджується, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 305995963 від 27.07.2022 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності 1/2 належить [PERSON] . Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 305995997 від 27.07.2022 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності 1/2 належить [PERSON] . Відповідно до довідки заступника начальника відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 01.09.2022 року №3310/13-21 видана [PERSON] повідомлено, що відповідно до відомостей реєстру територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.09.2022 року зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що члені сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Позивач самостійно здійснює витрати щодо утримання будинку, сплачує комунальні послуги. В свою чергу відповідачка, у зв`язку з тривалою відсутністю без поважної причини, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню, у зв`язку з чим відповідачка створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження його майном. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116Житлового кодексу Української РСР(далі - ЖК УРСР). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. За змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. У відповідності до ч 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати із сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідачів на користь позивачів у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved