Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в порядку окремого провадження з заявою про надання права на шлюб із [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала про те, що приблизно з середини 2022 року почала зустрічатись з [PERSON] . Під час стосунків завагітніла від нього та на теперішній час перебуває на 9 тижні вагітності, [PERSON] та [PERSON] бажають створити сім`ю та виховувати спільну дитину, матір заявниці не заперечує проти укладення шлюбу, готова надавати допомогу та підтримку після народження дитини. Оскільки на даний час [PERSON] виповнилось 16 років, вона не досягла шлюбного віку, тому звернулась до суду з відповідною заявою про надання права на шлюб. Ухвалою суду від 20.06.2023 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. [PERSON] заяву підтримала, вказуючи про дійсний намір укласти шлюб із [PERSON] . Зацікавлена особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що заявник наразі перебуває на 6 місяці вагітності. Зацікавлена особа [PERSON] та його представник адвокат Бредюк О.М. також підтримали заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 293 ч. 3 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст. 27 ч. 1 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] від 05.05.2021 року, орган, що видав 2316 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2007 року. Згідно з довідкою №573 від 15.05.2023 року, виданою КНП «Пологовий будинок №3 ЗМР, [PERSON] перебуває на обліку по вагітності, строк - 9 тижнів. Як встановлено судом, заявник [PERSON] разом із зацікавленою особою [PERSON] , [INFO] , вирішили укласти шлюб, однак заявник не досягла шлюбного віку, а саме на момент звернення до суду їй менше 18 років. Таким чином, на даний час заявник не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України. За ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Сімейним кодексом України встановлено шлюбний вік, тобто вік, з якого особа має право укладати шлюб, для чоловіків та жінок вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Законодавче визначення мінімального віку, з якого особа може вільно укласти шлюб, пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним як для вільного (усвідомленого) укладення шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, в окремих випадках, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов`язком є з`ясування наявності підстав для задоволення заяви, а у даному конкретному випадку встановити наскільки укладення шлюбу відповідатиме інтересам неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб. Враховуючи той факт, що заявник досягла 16 річного віку, підтримує стосунки з [PERSON] , є спільне бажання заявника [PERSON] та особи, з якою має бути укладений шлюб - [PERSON] укласти шлюб, їх спільний намір створити сім`ю, заявник вагітна, [PERSON] є військовослужбовцем, тож реєстрація шлюбу в інтересах заявника, яка з укладенням шлюбу отримує відповідні права, у зв`язку з чим суд вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої дтини. Матір заявниці підтримує намір укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , а також просить надати їм таке право, що сприяє відповідності надання такого права неповнолітній особі. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання [PERSON] права на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved