Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступні обставини [INFO] у віці 80 років померла його матір, [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,0687 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Скориставшись правом на заповіт, передбаченим ст. 1234 ЦК України, [PERSON] (нині померла), на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла позивачу [PERSON] , все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право. Бажаючи оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивач звернувся до державної нотаріальної контори Лиманського району Одеської області, проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав, оскільки ним пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріальної контори на прийняття спадщини. Встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин. На момент відкриття спадщини, він важко хворів, на фоні сильного стресу у нього був інсульт, [PERSON] важко пересуватися, через дану хворобу він став інвалідом II групи, і до сьогоднішнього дня проходить лікування. Про відмову від прийняття спадщини він не звертався з заявою, тому що вважав, що фактично прийняв спадщину, адже вступив в управління спадщиною. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Фонтанської Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в с. Олександрівка, Комінтернівського району, Одеської області у віці 80 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла [PERSON] , все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право. Листом державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В, в рамках відкритої за заявою позивача спадкової справи №86/2023 позивачу [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку із пропуском строку на подання такої заяви та роз`яснено можливість звернутися до суду задля поновлення строку. Згідно статті 1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи, у даному випадку - це [INFO] . Відповідно до ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] як на підставу пропущення строку для звернення із заявою про прийняття спадщини посилалася той факт, що він важко хворів, на фоні сильного стресу у нього був інсульт, [PERSON] важко пересуватися, через дану хворобу він став інвалідом II групи, і до сьогоднішнього дня проходить лікування. Про відмову від прийняття спадщини він не звертався та вважав, що фактично прийняв спадщину, адже вступив в управління спадщиною. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Згідно ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Правила частити третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . На підставі ст.ст. 1270,1272\~ЦК України та

Outcome: approved