Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом,\~в обгрунтування\~якого зазначив,\~що 18.03.2021 відповідач [PERSON] уклав кредитний договір з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», який був підписаний позичальником електронним підписом, шляхом використання логіну особистого кабінету та пароль особистого кабінету. Правила надання грошових коштів у позику перебувають у загальному доступі, є публічною пропозицією (офертою) і визначають умови кредитування. Відповідач порушив умови договору, вчасно кредит не повернув. 13.04.2021 відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», який був\~підписаний позичальником\~електронним підписом,\~шляхом використання\~одноразового ідентифікатора.\~По вказаному\~договору \~відповідачтакож не виконав свого обов`язку щодо повернення коштів, має заборгованість. Відповідно до Реєстру боржників № 134 від 18.05.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги до відповідача від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». В подальшому - 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено Договір Факторингу № 20102022, на підставі якого право вимоги до відповідача прийняв позивач. 09.12.2021 між позивачем укладено Договір факторингу № 09122021 з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», відповідно до якого позивач отримав право вимоги до відповідача і за кредитним договором від 13.04.2021. Фактором, тобто Позивачем, було повідомлено Відповідача про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами. Жодних штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги Позивач не нараховував. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 445657174 від 18.03.2021 в розмірі 37170,00 грн. і за Кредитним договором № 3590804933/666636 від 13.04.2021в розмірі 15940,00 грн., а всього стягнути53110,00 грн. Короткий зміст заперечень відповідача. Відповідач проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим, оскільки договорів від 18.03.2021 та від 13.04.2023 він не укладав, договори не містять не містять аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису), та ідентифікатора CMC повідомлення з кодом. Також матеріали справи не містять й заповненого формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції укладення договору в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу у справі, а саме: стосовно зарахування на його рахунок грошових коштів у сумі 10500,00 грн. за договором від 18.03.2021 та 4000,00 грн. за договором від 13.04.2021 року, тобто виконання ним своїх фінансових зобов`язань. Крім того, позивачем не надано доказів переходу до нього, як нового кредитора права грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] за договором № 445657174 від 18 березня 2021 року, оскільки відсутній договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», реєстр боржників та відомості щодо заборгованості по цьому договору факторингу. Також позивачем не надано доказів здійснення фактором оплати за відступлені права вимоги, зокрема до [PERSON] , за вище вказаними договорами факторингу. Також відповідач не погодився з нарахованими позивачем процентами, оскільки умовами зазначених кредитних договорів передбачена можливість автоматичного продовження строку його дії, зокрема, у випадку здійснення оплати на суму не менше суми процентів, однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником платежів, що свідчить про відсутність підстав для автоматичної пролонгації кредитних договорів. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, відповідач зазначає, що позивач не надав докази здійснення позичальником платежів за договорами, а тому вважає, що нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставними. В задоволенні позову просить відмовити. Короткий зміст відповіді на відзив. Позивач у\~відповіді на\~відзив зазначив,\~що кредитні\~договори,\~укладені між\~відповідачем та\~первісними кредиторами,\~відповідає вимогам\~ст.ст.\~626,\~628,\~638\~ЦК України\~та Закону України «Про електрону комерцію», оскільки у відповідності до\~умов кожного\~договору,\~його підписання\~здійснювалось електронним підписом\~Позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання одноразового ідентифікатора,\~який було\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону,\~вказаний Позичальником при\~укладанні Кредитного\~договору. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору свідчать ті обставини, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, строк та умови кредитування. Саме відповідач ініціював укладення договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою смс на вказаний ним номер телефону код-ідентифікатор, який позичальник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Щодо підтвердження\~перерахування позичальникові\~коштів,\~позивач зазначив\~наступне.\~Він не\~є первісним\~кредитором,\~а дані\~документи відповідно\~до п.35 Положення Про\~ведення касових\~операцій у\~національній валюті\~в Україні,\~формуються, складаються та\~зберігаються в\~установі банку,\~який видавав\~кредит,\~відповідно до\~чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до\~умов кожного\~укладеного договору,\~кошти надаються Позичальнику в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~реквізити платіжної банківської картки, вказаної Позичальником особисто, а саме: [NUMBER] . \~Ідентифікація Позичальника\~здійснюється через\~банка-емітента\~(в\~даному випадку\~-\~це Приватбанк),\~яким видано\~картку,\~тому саме\~цей банк\~та відповідач\~мають доступ\~до виписок\~по картці.\~Первісні кредитори\~та Позивач\~не мають\~доступу до\~даної інформації,\~оскільки \~вона є\~банківською таємницею. Відповідач, заперечуючи проти перерахування\~йому кредитних\~коштів, як власник\~карткового рахунку, може самостійно\~отримати та\~надати суду\~виписки по\~рахунку для\~підтвердження або\~спростування факту отримання\~кредитних коштів,\~але відповідних\~належних і\~допустимих доказів того,\~то кошти\~не були\~зараховані на\~його картковий\~рахунок,\~або доказів\~того,\~що вказані\~карткові рахунки\~йому не\~належить,\~відповідачем суду\~не надано.\~Позивач після\~отримання Відзиву\~на позовну\~заяву звернувся до Первісних\~кредиторів з\~відповідним електронним\~запитом для\~отримання інформації\~щодо надання\~додаткових доказів:\~детального розрахунку заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів і надав їх суду. Позивач зазначив, що у разі, якщо Відповідач не\~згодний з\~розрахунком,\~заборгованості,\~наданим Позивачем\~чи ставить під\~сумнів правильність\~Розрахунку,\~він має\~право замовити\~спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Щодо заперечень\~відповідачем нарахованих\~відсотків,\~позивач зазначає,\~що їх\~сплата передбачена\~самими договорами,\~і сторони\~погодили розмір\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~під час\~укладення договорів.\~Щодо нарахування\~відсотків поза\~межами строків\~дії договору,\~позивач звертає\~увагу,\~що Велика\~Палата Верховного\~Суду наголошує,\~що проценти\~відповідно до\~статті 1048\~ЦК України\~сплачуються не\~за сам\~лише факт\~отримання позичальником\~кредиту,\~а за\~«користування кредитом»\~(тобто\~за можливість\~позичальника за\~плату правомірно\~не сплачувати\~кредитору борг\~протягом певного\~часу).\~Тому просить\~суд тлумачити\~нараховані Первісним\~кредитором відсотки\~поза межами\~кредитування,\~але в\~строк передбачений\~Кредитним договором\~та узгоджений\~сторонами,\~як міру\~відповідальності у\~певному розмірі\~за період\~після закінчення\~строку кредитування,\~оскільки вони\~мають чіткі\~розумні строки\~та фіксовану відсоткову ставку. Щодо ненадання доказів відступлення права вимоги первісним кредитором до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 рок, Позивач зазначає, що він не володіє оригіналом вказаного Договору, так як не є його стороною або учасником. Після отримання відзиву Позивач звернувся до Первісного кредитора з електронним запитом, на який отримав Витяг цього Договору і долучив його до Відповіді на Відзив, реєстр боржників до вказаного Договору факторингу Позивачем невідкладно буде направлено суду шляхом подання клопотання про долучення доказів. Просив врахувати, що ст.1080\~ЦК України\~передбачає,\~що договір\~Факторингу є дійсним незалежно\~від наявності\~домовленості між\~клієнтом та\~боржником про\~заборону відступлення права\~грошової вимоги\~або його\~обмеження.\~Посилаючись на постанову Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13, згідно з якою факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, і підтвердженням отримання всіх благ, передбачених кредитними договорами, Позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 29.06.2023 позовна заява надійшла до суду. 14.07.2023 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 17.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження\~у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. 12.09.2023 відповідач подав відзив на позов, справу просив розглядати без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача 26.09.2023 надіслав відповідь на відзив, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наданих сторонами доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до Договору № 445657174 від 18 березня 2021 року, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надає [PERSON] кредит на суму 10500,00 грн., строком на 29 днів від дати отримання кредиту «Дисконтний період»). Згідно з п.1.4 Договору за користування кредитом Відповідач зобов`язується сплачувати проценти, які протягом дисконтного періоду нараховуються щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 58,40 % річних, що становить 0,16 % від суми Кредиту за кожний день користування ним. Підпунктами 1.4.2, 1.4.3 передбачено, що за умови продовження строку Дисконтного періоду нарахування процентів здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 601,54 % річних, що становить 1,65 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Також в п.4 Договору зазначено, що підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що він ознайомився, повністю розуміє , погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на офіційному сайті Кредитодавця. Згідно з п.4.4 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах в підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію»,\~що має\~таку саму\~силу,\~як і\~власноручний підпис. Договір та графік розрахунків підписано електронними підписами сторін /а.с.7-9/. Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 445657174 від 18.03.2021 року за\~період з\~21.10.2022\~по 31.05.2023\~становить 37170,00 грн. і складається із тіла кредиту у розмірі 10500 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 26670,00 грн. /а.с.13/. 20.10.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 20102022, на підставі якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в тому числі - до відповідача за Кредитним договором № 445657174 від 18.03.2021 в сумі 37170,00 грн. /а.с.12/. 13 квітня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та\~відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3590804933/666636, підписаний електронним підписом Позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з Договором Кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 4000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 10.05.2021. Згідно з п.1.3. Договору за користування кредитом Відповідач зобов`язався сплачувати 894,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,45 % за добу, тип процентної ставки фіксована. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору (п.4.3). Згідно з п.1.5. Договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) на укладення договору за допомогою електронних засобів, яка розміщена на офіційному сайті Товариства. Повернення кредиту здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків (п.2.1). Пунктом 2.4. Договору передбачено, що кошти, що надходитимуть для виконання зобов`язань за договором направляються в першу чергу на сплату процентів за користування кредитом, у другу чергу на повернення суми кредиту. Згідно з п.6.1 Договору він підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». В п.6.4. Договору зазначено, що підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що дає згоду а те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в особистому кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства. Згідно з п.6.8. Договору відповідач підписанням цього Договору підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Також відповідач підписав електронним підписом Додаток № 1 до Договору, згідно з яким у разі сплати процентів у розмірі фіксованої процентної ставки, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 2940,00 грн., сього до сплати 6940,00 грн. /а.с.19-20/. Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 3590804933/666636 від 13.04.2021 року за\~період з\~09.12.2021\~по 31.05.2023\~становить 15940,00 грн. і складається із тіла кредиту у розмірі 4000 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 11940,00 грн. /а.с.26/. 09.12.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (позивачем) укладено Договір факторингу № 09122021, згідно з яким до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3590804933/666636 від 13.04.2021 року в загальній сумі 15940,00 грн. /а.с.21-25/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно\~ст.640\~ЦК України\~-\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору № 445657174 від 18.03.2021 року з первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і 13.04.2021 року № 3590804933/666636 з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Щодо тверджень відповідача про відсутність доказів укладення ним кредитних договорів з підписанням електронним підписом, суд зазначає наступне. Особливості укладання\~кредитного договору\~в електронному\~виглядівизначені Законом України «Про електронну комерцію». Як зазначено вище, відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 цього Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. При цьому, суд враховує правову позицію ВСУ, викладену у Постанові від 16.12.2020 по справі № 561/77/19, щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора, і погоджується з позивачем, що без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Отже заперечень відповідача стосовно не укладення ним договорів в електронному вигляді суд не приймає. Водночас, суд враховує, що позивачем не надано доказів того, що він отримав право вимоги до відповідача за договором\~№ 445657174\~від 18.03.2021\~рокуна підставі Договору Факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, оскільки вказаний Договір факторингу укладений між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон плюс», а не з первісним кредитором, яким було ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормою ст.83 цього Кодексу передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Умови неможливості подання стороною позивача доказів в установлений строк обумовлені в частині четвертій цієї статті. Втім, позивач надав докази укладання первісним Позичальником договору факторингу від 28.11.2018 року з ТОВ ««Таліон плюс» тільки з відповіддю на відзив, тобто після спливу строку, встановленого ст.83 ЦПК України. Письмового повідомлення про неможливість надання такого доказу з позовом суду надано не було, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, не зазначені. За таких обставин, суд не може прийняти копію вказаного Договору факторингу від 28.11.2018 в якості доказу у справі, з огляду на положення ст.78 ЦПК України, згідно з якою, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Отже, за відсутності доказу переходу до позивача права за кредитним договором, укладеним відповідачем 18.03.2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має підстав для отримання заборгованості з відповідача, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні частини позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 37170,00 грн. за кредитним договором № 445657174 від 18.03.2021 року. Щодо позовної вимоги за кредитним договором від 13.04.2021 року № 3590804933/666636, суд дійшов наступного висновку. Позивачем надано\~в якості\~доказів позовних\~вимог копію\~Договору про\~надання фінансового\~кредиту,\~копію договору\~факторингу,\~розрахунок заборгованості,\~сума за\~яким відповідає\~боргу на\~момент передачі\~права вимоги\~за кредитним\~договором. Як\~видно із\~Кредитного договору,\~сторони при\~його підписанні\~узгодили розмір\~кредиту,\~строк договору,\~умови кредитування\~та нарахування\~відсотків в\~зв`язку з\~простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору. Відповідачем не надано доказів відмови в односторонньому\~порядку від\~укладеного кредитного\~договору абовизнання\~спірного кредитного\~договору недійсним,\~не спростована\~належними доказами\~та обставина,\~що він\~отримав кредитні\~кошти та\~не виконав\~умови кредитного\~договору. Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором, суду також не надано. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13. Отже, суд вважає, що після підписання договору сторонами, між ними виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку відповідно до укладеного договору повернути кредит і сплатити відсотки за користування ними. Заперечення відповідача, що позивачем не надано доказів здійснення фактором оплати за відступлені права вимоги, зокрема до [PERSON] , за вище вказаними договорами факторингу, суд відкидає, оскільки вважає, що ця обставина не є предметом спору. Щодо заперечень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, суд керується Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»). Суд враховує,\~сплата відсотків\~передбачена самим\~договором,\~який відповідач\~підписав,\~а отже\~погодився з\~їх розміром,\~умови договору\~не виконав,\~а отже\~має відповідати\~за невиконання\~договірних зобов`язань\~і за\~період після\~закінчення строку\~кредитування,\~оскільки договором\~передбачені чіткі\~строки,\~та фіксована відсоткова ставка. Незважаючи на те, що суду не надано доказів направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, суд керується практикою Верховного суду України, який в постанові від 23.09.2015 по справі № 6-979цс15 зазначив про те, що якщо відповідач не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі,\~і вважає,\~що неповідомлення боржника про\~зміну кредитора\~не звільняє\~його від\~обов`язку\~погашення кредиту взагалі. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог - в частині стягнення боргу за кредитним договором № 3590804933/666636 від 13.04.2021 року. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог - 859,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial