Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 15 000,00 грн щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. У спільному шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] . Відповідач займається підприємницької діяльністю, зареєстрований як фізична особапідприємець, рівень його доходів перевищує середній. Вихованням дитини самостійно займається позивачка. Дочка школярка, тому є необхідність купляти шкільне приладдя, підручники та здійснювати інші витрати, пов`язані із школою. Дитина має інвалідність, хворіє на цукровий діабет з 2018 року. У 2020 році дитина мала гіпоглікемічну кому, потребує багато ліків, інсулінових голок, полосок для вимірювання рівня цукру, регулярної здачі аналізів, спеціальне харчування та регулярного заняття спортом. Ухвалою судді від 17 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/12701/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що батько перестав брати участь в утриманні дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є письмова розписка, а тому у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьки [PERSON] та [PERSON] . 26 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 11 липня 2023 року. Рішенням ЛКК № 13 від 14 лютого 2018 року [PERSON] видано медичний висновок на одержання державної соціальної допомоги на дитинуінваліда віком до 18 років. Захворювання: цукровий діабет першого типу. Згідно епікризу з медичної карти № 5681 стаціонарного хворого [PERSON] , остання з 03 вересня 2020 року по 11 вересня 2020 року перебувала на лікуванні у КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР із діагнозом: цукровий діабет, І тип, оптимальний глікемічний контроль. Гіпоглікемічна кома. Для лікування призначено дієту, інсулін, ліки, фізичні навантаження, контроль глікемії та глюкозурії, спостереження спеціалістів, повторний курс лікування. Із податкової декларації платника єдиного податку фізичної особипідприємця [PERSON] за 2022 рік вбачається, що його дохід становить 245 000 грн. За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~8,\~9,\~10\~ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України)\~сімейні відносини\~можуть бути\~врегульовані за\~домовленістю (договором)\~між їх\~учасниками.\~Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини.\~Сімейні відносини\~регулюються на\~засадах справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. В ході судового розгляду суд з`ясував, що дитина проживає із матір`ю. Позивачка самостійно забезпечує дитину, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. Водночас, [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має, отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, відповідно може отримувати високий постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. В свою чергу відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, беручи до уваги визнання відповідачем позову та виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільну дитину, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 5 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подання позову 12 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: partial