Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: Свідоцтва про право власності на будинок, виданого 02 квітня 2002 року виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області на підставі рішення № 11 від 28 березня 2002 року, зареєстрованого 18 квітня 2002 року Первомайським бюро технічної інвентаризації Харківської області у реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 155, відповідно до якого співвласником вищевказаного житлового будинку є [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що є співвласником житлового будинку [ADDRESS] . Проте у правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому 02 квітня 2002 року Виконкомом Роздольської сільської ради на підставі рішення Виконкому від 28 березня 2002 року № 11, зареєстрованому 18 квітня 2002 року Первомайським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 155, співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказана [PERSON] . Отже має місце помилка у написанні по батькові заявника, а саме: вказано « [PERSON] », тоді, як правильним по батькові є « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 04 червня 1996 року Первомайським РВ УМВС України в Харківській області. Крім того, як вказала заявниця у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 19 травня 1978 року Роздольським с/ЗАГС Первомайського району Харківської області, батьками дитини [PERSON] вказані [PERSON] і [PERSON] . Відповідно довідки, виданої 17 січня 2022 року Виконавчим комітетом Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, станом на 28 березня 2002 року (день прийняття рішення про передачу житлового будинку у власність) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . При цьому [PERSON] акцентувала увагу суду, що інші співвласники житлового будинку, а саме [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та 03 травня 2006 року відповідно. Посилаючись на те, що наявні невідповідності по батькові заявника в свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому 02 квітня 2002 року Виконкомом Роздольської сільської ради на підставі рішення Виконкому від 28 березня 2002 року № 11, позбавляють останню можливості вільно розпоряджатися належній їй на праві власності 1/4 частини житлового будинку та вчиняти дії щодо її відчуження, враховуючи те, що внести зміни до правовстановлюючого документу на даний час неможливо, що підтверджується листом Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 18 січня 2023 року № 02-21/120, [PERSON] просила встановити факт належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 вересня 2023 року заяву [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Біляївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Лозівського району Харківської області, [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, заявник на адресу суду засобами поштового зв`язку направила заяву, що була зареєстрована за вхідним № 5339/23-вх від 03 жовтня 2023 року, відповідно до якої просила розгляд справи провести за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Уповноважений представник заінтересованої особи Біляївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Лозівського району Харківської області у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. На адресу суду сільський голова О. Різник надіслав заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 5341/23-вх від 03 жовтня 2023 року, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що проти задоволення заяви [PERSON] сільська рада не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання теж не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] засобами поштового зв`язку направила на адресу суду заяву, що була зареєстрована за вхідним № 5340/19-вх від 03 жовтня 2023 року, відповідно до якої проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечувала, просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у учасників справи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів. Із матеріалів справи судом встановлено, що 02 квітня 2002 року Виконкомом Роздольської сільської ради на підставі рішення виконкому Роздольської сільської ради від 28 березня 2002 року № 11 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що у рівних частках належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане свідоцтво зареєстроване у Первомайському бюро технічне інвентаризації 18 квітня 2002 року, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 2 під реєстрованим номером № 155, і зазначенням, що житловий будинок у рівних частках належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 17 квітня 2002 року Первомайським бюро технічне інвентаризації, вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках, по 1/4, належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з тексту наведеного вище свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02 квітня 2002 року, по батькові одного із співвласників, а саме [PERSON] було зазначено як « [PERSON] ». Заявник у заяві вказує на те, що наявні невідповідності написання по батькові заявника у свідоцтво про право власності на житловий будинок від 02 квітня 2002 року, позбавляють її можливості вільно розпоряджатися належній їй на праві власності 1/4 частині житлового будинку. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи пункту 5 частини 2 статті\~293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження \~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 6 частини 1\~вищенаведеної норми права, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тобто, підставою встановлення наведеного вище факту є наявність відповідних розбіжностей між відомостями, які містяться у певному правовстановлюючому документі та безпосередньо документами, що посвідчують особу, а саме: свідоцтві про народження або паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Вказані обставини мають бути у їх сукупності. Пленум Верховного Суду України у пункті 12 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України, 1963 року, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Також Верховний Суд України у своєму листі від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. З матеріалів справи убачається, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 травня 1978 року Роздольським сільським ЗАГС Первомайського району Харківської області (що складений російською мовою), [PERSON] народилась [INFO] у селі Роздолля, Первомайського району, Харківської області; батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , по батькові зазначено російською мовою, як « [PERSON] », що відповідає по батькові заявника, зазначеного російською мовою в паспорті громадянина України. Так, досліджуючи персональні дані, зазначені у паспорті громадянина України [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 04 червня 1996 року, встановлено, що остання народилась [INFO] у селі Роздолля, Первомайського району, Харківської області. При цьому по батькові заявника зазначене українською мовою як « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Відповідно довідки № С-11, виданої 28 січня 2022 року Комунальним підприємством «Первомайське бюро технічної інвентаризації», убачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/4 частці за кожним відповідно до свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданим виконкомом Роздольської сільської ради 02 квітня 2002 року, зареєстровано в «Первомайському бюро технічної інвентаризації» 18 квітня 2002 року за номером 155 в книзі 2. Як убачається з довідки Виконавчого комітету Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 12 від 17 січня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , з 25 липня 1996 року мешкала і була зареєстрована громадянка [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Станом на 28 березня 2002 року з нею були зареєстровані: донька [PERSON] , [INFO] , з 06 липня 2007 року по теперішній час; співмешканець [PERSON] , [INFO] , з 25 липня 1996 року помер [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] , з 05 вересня 2000 року по 28 серпня 2002 року. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 вересня 2021 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 660. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 травня 2006 року Виконкомом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області, встановлено, що [INFO] у віці 56 років помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 8. З листа завідувача Первомайської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Харків) О. Мірошниченко від 21 січня 2022 року № 44/01-16 установлено, що [PERSON] відмовлено у посвідченні договору дарування належної частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки у свідоцтві про право власності на вказаний будинок, виданого 02 квітня 2002 року виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області на підставі рішення № 11 від 28 березня 2002 року, одним із власників зазначено « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданим 04 червня 1996 року Первомайським РВ УМВС України в Харківській області, дані « [PERSON] ». У зв`язку з зазначеним, [PERSON] запропоновано звернутись до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на частку житлового будинку. Відповідно до листа Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 18 січня 2023 року № 02-21/120 за результатами розгляду заяви [PERSON] від 20 грудня 2022 року щодо внесення змін до свідоцтва про право на житловий будинок, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02 квітня 2002 року, виданого виконкомом Роздольської сільської ради, одним із співвласників була зазначена [PERSON] . На час видачі вказаного свідоцтва виконкомом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області, спеціалістами останнього було допущено технічну помилку та зазначено по-батькові « [PERSON] » замість дійсного по-батькові « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 04 червня 1996 року на ім`я [PERSON] , по-батькові зазначено саме « [PERSON] ». Станом на сьогодні Роздольська сільська рада Первомайського району Харківської області увійшла до складу Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, відповідно внести зміни до свідоцтва про право власності на житловий будинок Біляївська сільська рада законних підстав не має. Крім того, починаючи з 2013 року функції з проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно покладено на відповідних державних реєстраторів згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи відсутність відповідних повноважень у Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області та неможливість внесення змін до свідоцтва про право власності на житловий будинок, [PERSON] запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, яким підтверджується право власності на визначену частку житлового будинку. Отже із наявних матеріалів справи встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є одним із співвласників домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , проте у свідоцтві про право власності на будинок, виданого 02 квітня 2002 року виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області на підставі рішення № 11 від 28 березня 2002 року та зареєстрованого 18 квітня 2002 року Первомайським бюро технічної інвентаризації Харківської області у реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 155, по батькові заявника вказано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », що позбавляє заявника вільно розпоряджатися належній їй на праві власності 1/4 частини житлового будинку та вчиняти дії щодо її відчуження. При цьому внести зміни у правовстановлюючий документ наразі не має можливості, що підтверджується листом Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 18 січня 2023 року № 02-21/120. Факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що у рівних частках належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджується ідентичністю прізвища та імені заявника, зазначених у паспорті громадянина України та в правовстановлюючому документі. Крім того, факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] також підтверджується довідкою Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 12 від 17 січня 2022 року, відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] , з 05 вересня 2000 року по 28 серпня 2002 року була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, згідно вищенаведеної довідки заявник, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за одною адресою, а саме: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , яка, як було встановлено відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Роздольським сільським ЗАГС Первомайського району Харківської області 19 травня 1978 року, є її матір`ю та також була співвласником вищевказаного житлового будинку. Враховуючи викладене, судом встановлено, що при складанні свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого на підставі рішення виконкому Роздольської сільської ради 28 березня 2002 року № 11, була допущена помилка в написанні по батькові одного із власників [PERSON] . Зазначена помилка в написанні виникла через неуважність при виготовленні правовстановлюючого документу. При цьому, суд враховує, що наявність зазначених розбіжностей впливає на можливість реалізації заявником своїх прав власності на зазначене нерухоме майно, а також те, що встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, а тому наявними є підстави для встановлення цього факту, що має юридичне значення. Наявність неточності у написанні по батькові заявниці у правовстановлюючому документі на нерухоме майно унеможливлює реалізацію нею прав щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном. При цьому суд виходить з приписів статті 41 Конституції України, яка встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~положень статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, на підставі аналізу вищезазначеного, суд впевнився, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки нею у законний спосіб доведено, що від встановлення цього юридично значимого для заявника факту залежить виникнення, зміна та припинення правовідносин, в яких вона особисто бере участь через реалізацію свого права власності на частину житлового будинку, не існує іншого, окрім судового, порядку його встановлення, і його визнання не пов`язане з вирішенням спору про право. Відповідно до приписів частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати не відшкодовуються. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved