Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 22.11.2003. Зазначила, що впродовж останніх років відносини між нею та відповідачем погіршились, внаслідок чого зникло взаєморозуміння та почали виникати конфлікти. Вона після початку повномасштабного вторгнення виїхала у Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії і на теперішній час перебуває там разом з дочкою [PERSON] . Наразі вона з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.08.2023 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.09.2023 від представника позивача адвоката Бузинного А.С. до суду надійшла заява про розгляд справи без його та позивачки участі, поданий позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 20.09.2023, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень на позов, тому обставини, на які посилається позивачка за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.11.2003, судом встановлено, що сторони 22.11.2003 зареєстрували шлюб, актовий запис №656 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.09.2004 та серії [NUMBER] від 17.12.2021 відповідно (а.с.5-6). Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. Виходячи із резолютивної частини позову та поданої до суду заяви позивачки вирішення питання про місце проживання дітей перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Із про одруження серії [NUMBER] від 22.11.2003 вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюб непрізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Оскільки, позивач просить прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, суд відповідно до вимог ст.113 СК України вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнання відповідачем позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 536 грн. 80 коп. на користь позивача, в рахунок відшкодування 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved