Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки аліменти на його утримання в розмірі 4 000 грн щомісячно. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликався на те, що він пенсіонер, отримує пенсію в розмірі 2 520 грн, інших джерел доходів не має. Його становище є вкрай нужденним. 15.10.2018 він подарував своїй дочці [PERSON] та її синові [PERSON] цілий житловий будинок у рівних частинах і з того часу втратив право на отримання субсидії, оскільки його дочка разом з зятем зареєстровані в цьому будинку. На його прохання знятися з реєстрації для того, щоб він міг оформити субсидію, дочка категорично відмовляється, таким чином він втратив можливість оплачувати комунальні послуги, на оплату яких разом з ліками він витрачає всю свою пенсію. Грошей на життя у нього не залишається. Останнім часом він часто хворіє, а його пенсії на лікування не вистачає. Донька має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки вона працює, ніяких утриманців немає, аліменти нікому не сплачує, отримує доходи від здачі в оренду житла. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не подала. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23-24). Ухвалою судового засідання від 02.10.2023 судом постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] Серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження від 18.07.2023 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00040569139 від 18.07.2023 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.03.2011 у Виконавчому комітеті Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] у с. Вербиця Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 18.07.2023 (а.с.6). Відповідно до довідок про доходи №8948956590993915, 3771457128635712 [PERSON] перебуває на обліку в Миколаївському об`єднаному управлінні ПФУ у Львівській області, отримує пенсію за віком і отримав пенсію за січень-червень 2023 року в розмірі 14 866, 00 грн, за липень 2023 року - у сумі 2 520,00 грн (а.с.7, 8). Довідкою Відділу №2 (Жидачівський) Управління соціального захисту населення Стрийської РВА від 09.06.2023 встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку у відділі №2 (Жидачівський) УСЗН Стрийської РДА та не отримує жодних видів соціальної допомоги (а.с.9). Згідно з договором дарування житлового будинку від 15.10.2018 [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар у рівних частинах належний йому на праві власності цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1826 га, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.10-11). З квитанцій про оплату за спожитий газ за березень 2023 року [PERSON] нараховано та ним сплачено 159,14 грн, за квітень 2023 року - 156,20 грн, за травень 2023 року - 159,13 грн, за червень 2023 року - 2,31 грн, за розподіл (доставку) природного газу за січень 2023 року [PERSON] нараховано та ним сплачено 152,34 грн, за липень 2023 року - 152,34 грн. За спожиту електроенергію за квітень 2023 року [PERSON] нараховано та ним сплачено 53,28 грн, за червень 2023 року - 83,52 грн. Заборгованості за надані послуги за періоди, які передують зазначеним вище, немає (а.с.12-19). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з непрацездатністю позивача та потребою останнього у матеріальній допомозі від доньки. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. За змістом приписів частини 1 статті 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до положень частина 3 статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Аналогічною за змістом є норма статті 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (9 липня 2003 року № 1058-IV), якою визначено поняття «непрацездатні громадяни». Нормами частини 1 статті 204 СК України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (статті 205 СК України). Зважаючи на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) зробила висновок, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 21 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачка у справі [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] , який є непрацездатним (пенсіонером) та отримує пенсію у сумі 2 520 грн. Мати відповідачки [PERSON] - [PERSON] померла. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконує обов`язок щодо утримання свого батька та матеріальної допомоги йому не надає. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що критерієм призначення аліментів на батьків є те, що отримувані ними пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. Крім цього, суд звертає увагу на те, що оскільки закон не ставить обов`язок утримувати батьків у залежність з матеріальним становищем повнолітніх дітей, тому аліментні зобов`язання виникають, навіть якщо самі діти знаходяться у матеріальній скруті. Ця обставина може бути врахована лише при визначенні розміру аліментів. Крім того, під час визначення розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позов про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд зазначає, що позивач [PERSON] в силу свого віку є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком (2 520 грн), розмір якої є не значно більшим за прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для осіб, які втратили працездатність у розмірі 2 093 грн. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг та інші витрати, необхідні у силу природних потреб (їжа, одяг, ліки). Водночас інших соціальних виплат та субсидій не отримує. Також, судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати свого непрацездатного батька, а саме: фактів позбавлення позивача батьківських прав, ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини, як і не встановлено наявності інших осіб, від яких він міг би одержувати та одержує матеріальну допомогу (інших дітей, дружини, а також своїх батьків). Таким чином, на переконання суду, об`єктивно існуючі обставини (вік, матеріальне забезпечення та витрати позивача) свідчать про те, що позивач потребує матеріальної допомоги, тому вимоги про стягнення аліментів на його утримання суд вважає підставними. Фактичних даних, які б дозволяли встановити матеріальний стан відповідачки, стан її здоров`я, наявність у неї утриманців чи інші обставини, які мають значення для цієї справи, а також будь-яких доказів стосовно того, що донька надає позивачу відповідну матеріальну чи іншу допомогу, розміри такої та її системність, матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання останнього у сумі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та довічно. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачки на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за її заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1 073,60 грн). На підставі статей 172, 202, 204, 205 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial