Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем вона народила доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично після першого місяця життя, з дня народження доньки [PERSON] , відповідач не виявляв жодного бажання в прийнятті участі у вихованні та утриманні доньки, періодично надавав незначні грошові суми на утримання дитини, придбання ліків, які не є достатніми для гармонійного розвитку дитини, а невдовзі виїхав на постійне місце проживання у Херсонську область, за місцем проживання матері. З 2018 року живе і працює у Польщі. Шлюб між нею та відповідачем розірваний у 2019 році. Ще до розірвання шлюбу рішенням Мар"їнського районного суду Донецької області від 12.09.2018 року, з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс. Значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, медикаменти. У вересні 2023 року донька піде у перший клас, додатково сформуються такі витрати як оплата за користування громадським транспортом, організація робочого місця школяра, витрати на канцелярські товари, книги для навчання. Рівень індексу інфляції за 2022 рік становить 126,6%. У зв`язку з внутрішнім переміщенням по Україні із зони бойових дій, з липня 2022 року вони разом з донькою мешкають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , що створює додаткові витрати для неї. Матеріальна допомога з боку [PERSON] систематична, але недостатня для вирішення соціально-побутових питань, пов`язаних з вихованням дитини, і вона вправі стверджувати, що на даний час донька фактично на 80% знаходиться на її утриманні. Зі слів відповідача їй відомо, що він працює за кордоном у Польщі, отримує заробіток (дохід) щомісячно приблизно 45000 грн. На її неодноразові звернення відповідач відмовляється збільшити суму аліментів на харчування доньки та на засоби догляду за донькою. Їй відомо, що на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, він має достатній заробіток і має можливість сплачувати аліменти на дитину в сумі 6000 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Зазначив, що дійсно фактично мешкає та офіційно працює в Польщі та перебуває у фактичних шлюбних відносинах із цивільною дружиною . Посилався на наявність у нього на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , а також необхідність допомоги непрацездатній матері, яка отримує мінімальну пенсію. Також зазначив, що Законом «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 року становить 2833 грн. Враховуючи, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини щомісячний розмір коштів на утримання доньки становить 11000 грн., з яких: 4000 грн. (50%) утримання батька, 4000 грн. (50%) утримання матері та 3000 грн. допомога держави (ВПО). Такий розмір майже в чотири рази перевищує мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Додав, що доводи позивачки про його дохід у розмірі 45000,00 грн. є безпідставним та надуманим. Позивачкою подано відповідь на відзив на позовну заяву у якому вона зазначила, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він наводить ряд аргументів, які жодним чином не впливають на його фінансову спроможність виконувати обов`язки батька щодо утримання дитини. Вказує, що рішення про призначення суми аліментів на утримання [PERSON] було ухвалено у 2018 році. На той час позивачка та її донька проживали у Донецькій області в квартирі, яка частково належала позивачці на праві приватної власності та за яку не потрібно було щомісячно сплачувати орендну плату. Але у 2022 році, після збройного вторгнення росії, позивачка із донькою вимушені були покинути свою домівку, переїхати в іншу область та винаймати житло за величезні кошти, а саме за 7000 грн. за місяць плюс комунальні послуги. Із ситуацією, яка склалася у країні, на фоні стресу у позивачки з"явилися проблеми із здоров"ям, що також спричинило додаткові витрати. Місячний дохід позивачки дорівнює 4346 грн., який вона отримує як заробітну плату. До вересня 2023 року позивачка отримувала соціальну допомогу за програмою єПідтримка як внутрішньо переміщена особа у розмірі 5000 грн., але з вересня 2023 року надходження за цією програмою припинилися. Середньомісячні витрати на дитину, що включають в себе витрати на гуртки, витрати на їжу, транспорт, одяг, деяке дозвілля для повноцінного розвитку дитини, планові обстеження у лікарів становить 14000 грн. Отже 14000 грн. на забезпечення життєдіяльності дитини плюс 250 євро орендна плата за квартиру дорівнює 24000 грн. При тому, що ця сума не містить витрат на комунальні послуги та багато інших витрат, таких як, наприклад, зимове взуття для дитини, куртка, теплий одяг, адже середньомісячні витрати на утримання дитини, які вказується в даній заяві, розраховувалися виходячи із літнього періоду. Також при обґрунтуванні необхідності збільшити розмір аліментів, важливим аргументом є індекс інфляції з 2018 по 2023 роки. При цьому, фінансовий стан відповідача не погіршився, а навпаки покращився, оскільки якщо у 2020 році заробітна плата відповідача становила 2600 польських злотих, то 30.06.2023 року розмір заробітної плати відповідача становить 3600 польських злотих. Щодо народження у відповідача другої дитини, то судами у вказаній категорії справи наголошується на тому, що діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окрім того, Польща, де проживає відповідач, на утримання дітей надає певні грошові виплати, а саме: 800 злотих на дитину, що дорівнює 6800 грн. Також зазначила, що відповідач посилаючись на те, що утримує свою матір, яка має групу інвалідності, не надає жодного доказу на підтвердження цього. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з підстав, наведених у позовній заяві. Просили суд задовольнити позов. Відповідач та його представник у судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, на підставі наявних в матеріалах доказів. У якій зазначив, що раніше поданий відзив на позовну заяву відповідач підтримує у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. В судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Мар"їнського районного суду Донецької області від 12.09.2018 року у справі № 237/1039/18, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.03.2018 року і до повноліття [PERSON] , а саме до [INFO] . Відповідно до рішення Мар"їнського районного суду Донецької області від 10.10.2019 року року у справі № 237/3863/19 , шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , -розірвано. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір"ю позивачкою у справі, що не заперечується відповідачем. Також судом встановлено, що з 21.07.2022 року [PERSON] , [INFO] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 21.07.2022 року № 2106-5001902826 виданої Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України,\~розмір\~аліментів\~має бути\~необхідним\~та\~достатнім для\~забезпечення\~гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Позивачкою надано розрахунок понесених витрат на дитину за серпень та вересень 2023 року, з наданням підтверджуючих документів: квитанцій та виписок по картковому рахунку. Згідно вказаного розрахунку за серпень 2023 року витрати на дитину становили 8555,83 грн., за вересень 9298,84 грн. Також судом досліджено надані відповідачем копію трудового договору від 17.02.2020 року номер UP 13/2020, з якого вбачається, що відповідач працює монтером у ВІТ СПАВ Вітамборскі та його місячний оклад становив 2600,00 польських злотих брутто. Згідно додаткової угоди до трудового договору номер UP 13/2020 укладеної 30.06.2023 року місячний оклад відповідача становить 3600,00 польських злотих, що станом на 04.10.2023 року згідно середнього курсу валют в банках становить 30240 грн. При розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів суд враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду 12.09.2018 року, змінилися суттєві обставини, які призвели до значного погіршення матеріального стану позивача, зокрема, після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну позивач стала внутрішньо переміщеною особою, вимушено змінила місце проживання, що понесло додаткових витрат, дитина подорослішала та почала відвідувати школу, що збільшило витрати на дитину, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, і не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд керується якнайкращим забезпеченням інтересів дитини та бере до уваги, що відповідач є працездатним, постійно мешкаючи у Польщі та маючи постійну роботу має достатній дохід, а також те, що фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини, який постійно змінюється, потребує значних матеріальних затрат . Щодо посилання відповідача на народження другої дитини суд враховує висновки Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20, який зазначив, що факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. А тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимога позивачки про збільшення розміру аліментів підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 6000,00\~\~грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Разом із тим, згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3\~„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на зазначене вимога позивачки про збільшення розміру аліментів починаючи з дня подачі позовної заяви до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial