Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики. Заява вмотивована тим, що між позивачем та ТОВ «МІЛОАН» фактично не було укладено письмового договору із зазначенням його істотих умов. Позивач вважає, що оскаржуваний договір є недійсним, оскільки не дотримано письмової форми його укладення та він сторонами не підписувався. Не було погоджено істотні умови договору. Відповідач не надав повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови споживчого кредиту. Позвич зазначає, що при укладенні договору було порушено ряд норм встановлених Законом України «Про захист прав споживачів», а тому просить суд визнати ндійснимдоговір , укладений з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Провадження у справі відкрито 06.02.2023 , з урахуванням положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником відповідача подано відзив на позов де зазначено наступне. ТОВ «Мілоан» ознайомлює клієнта з усіма умовами кредитування перед підписанням Кредитного договору в тому числі, але не виключно, з типовим кредитним договором, індивідуальна частина договору, яка влючає в себе суму кредиту, розмір комісії за видачу кредиту, процентів за користуванням кредитними коштами, пенею у випадку порушення виконання фінансового зобов`язання, річною ставкою по кредиту, строком надання кредиту, правилами надання фінансових кредитів Товариством, правами та обов`язками позичальника тощо. Зазначає, що 06.02.2021 мж сторонами було укладено договорі про надання споживчого кредити №2393523 на суму 5000,00 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користуванням кредитними коштами строком на 15 календарних днів до 21.02.2021 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту позивача, зазначеній в анкеті заявці в Особистому кабінеті позивча. Переказ коштів, здійсненно 06.02.2021 шляхом перерахування на баківську карту "Мастеркард», яку було вказано особисто позивачем. Договір було укладено в електроній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-саті Товариства miloan.ua. Відправляючи через сайт або через телефон ,у порядку визначеному в Правилах заяву про надання кредиту, позичальник тим самим пітверджує свою згоду на укладання договору. Договір в електронній формі розміщується в особистому кабінеті позичальника або надсилається на елетронну пошту. Крім того, використання вдіповдіачем коштів (переказ, зняття готівки тощо) отриманих ним від Товариства, в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоду на укладення цього Кредитного договору, свічить про безумовне прийняття позичальником пропозиції Товариства укласти Кредитний договір та укладення вказаного кредитного договору. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 06.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (анкета-заява на кредит) №2393523 за умовами якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором на строк 15 днів з 06.02.2021 року п.1.3; грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000 грн у валюті: українська гривня п.1.2.; а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комію за надання кредиту та проценти за коритування кредитом до 21.02.2021 року. Сума до повернення:7 825.00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 950, 00 грн., нараховується одноразово за ставкою 19,0 % від суми кредиту за договором; проценти за користуванням кредитом 1 875,00 грн., нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожень день строку користуванням кредитом. За пунктом 1.5. договору, сукупна вартість кредиту складає 2 825,00 грн., в грошовому виразі та 1,375,00 відсотків ріних у процентному значені і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Загальний розмір кредиту складає 7 825, 00 грн. Пунктами 1.5.1-1.5.2 визначено, що комісія за надання кредиту: 950.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відстоків від суми кредиту одноразов, проценти за коритування кредитом: 1 875.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку. Стандартна (базова) (п. 1.6. договору) процентна ставка за користуванням кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожень день користуванням кредиту. Розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунку, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 2.1. договору, ошти кредиту надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі у особистому кабінета на сайті miloan.ua. У розділі 6 договору «Порядок укладаення договору» зазначено, що цей Кредитний договір було укладається в електроній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-саті Товариства miloan.ua. Відправляючи через сайт або через телефон у порядку визначеному в Правилах заяву про надання кредиту, позичальнику тим самим пітверджує свою згоду на укладання договору. Договір в електронній формі розміщується в особистому кабінеті позичальника або надсилається на елетронну пошту. Додаткове підтвердження згоди позичальника на укладення кредитного договору може відбуватися з застосуванням одноразового індетифікатора, який надсилається Товаристом електронним повідомленням (SMS)на мобільний телефон позичальника, а Позичальник викорнитовує йогодля підписання кредитного договору в Особистому кабінеті а саті miloan.ua. Використання вдіповдіачем коштів (переказ, зняття готівки тощо) отриманих ним від Товариства, в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоду на укладення цього Кредитного договору, свічить про безумовне прийняття позичальником пропозиції Товариства укласти Кредитний договір та укладення вказаного кредитного договору. У Розділі 10 «Реквізити сторін, вказано реквізити позичальника, а саме: [PERSON] , код: [NUMBER] , паспорт: [NUMBER] , Адреса проживання: [ADDRESS] , телефон: [NUMBER] та електронна пошта. Згідно з долученої до матеріалів справи «Хронології дій щодо укладення кредитного договору № 2393523 від 06.02.2021», позичальником підписано угоду одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договіро (акцепт) 06.02.2021 о 5:06. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договро, а саме карковий рахунок надіслало грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 39084744 від 06.02.2021 року. Як вбачається з долучених до матеріалів справи представником відповідача меморіальних ордерів, позивачем здійсненно платежі на різні суми з призначенням платежу, «пролонгація кредитного договору на різні терміни, Договір №2393523; Позичальник [PERSON] », що свідчить про виконання [PERSON] умов угоди. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. вказаної статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Так, за приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину, відповідно до положень ст. 203 ЦК України, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Разом з цим, положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 цього Закону передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У розділі 6 договору «Порядок укладаення договору» зазначено, що цей Кредитний договір було укладено в електроній формі в Особистому кабінеті позичальника, що строверний на веб-саті Товариства miloan.ua. Відправляючи через сайт або через телефон у порядку визначеному в Правилах заяву про надання кредиту Позичальнику тим самим пітверджує свою згоду на укладання договору. Договір в електронній формі розміщується в особистому кабінеті позичальника або надсилається на елетронну пошту. Додаткове підтвердження згоди позичальника на укладення кредитного договору може відбуватися з застосуванням одноразового індетифікатора, який надсилається Товаристом електронним повідомленням (SMS)на мобільний телефон позичальника, а Позичальник викорнитовує йогодля підписання кредитного договору в Особистому кабінеті а саті miloan.ua. Використання вдіповдіачем коштів (переказ, зняття готівки тощо) отриманих ним від Товариства, в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоду на укладення цього Кредитного договору, свічить про безумовне прийняття позичальником пропозиції Товариства укласти Кредитний договір та укладення вказаного кредитного договору. У Розділі 10 «Реквізити сторін, вказано реквізити позичальника, а саме: [PERSON] , код: [NUMBER] , паспорт: [NUMBER] , Адреса проживання: [ADDRESS] , телефон: [NUMBER] та електронна пошта. Згідно з долученої до матеріалів справи «Хронології дій щодо укладення кредитного договору №693260 від 06.02.2021», позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договіро (акцепт) 06.02.2021 о 5:06. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договро, а саме карковий рахунок надіслало грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 39084744 від 06.02.2021. Як свідчать матеріали справи, за результатами заповнення Реєстраційної форми для реєстрації на сайті відповідача в ІТС-Товариства відображена інформація, яка підтверджує, що саме позивач вводив вказані дані, оскільки відображено її особиста інформація. З матеріалів справи вбачається, що при ознайомленні з пропозицією (офертою) та готовність прийняття пропозиції (оферти) позивачем свідчить натиснута кнопка у особистому кабінеті «Погоджуюсь» після чого відповідачем було надісла позивачу засобами Одноразової ідентифікації у вигляді коду, у момент введення позивачем одноразового ідентифікатора на сайті Товатиства цим самим позивач направив товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане одноразовим ідентифікатором та підписав договір, дія відбулася 06.02.2021 05:06:00. Дані відомості підтверджують, що спірний договір укладено шляхом використання позичальником (позивачем) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на її мобільний телефон смс - повідомленням. Як вбачається з долучених до матеріалів справи меморіальних ордерів здійсненно платежі на різні суми з призначенням платежу, «пролонгація кредитного договору на різні терміни, Договір №2393523; Позичальник [PERSON] ». Таким чином, позивач фактично використовує кредитні кошти та здійснює платежі з погашення заборгованості. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що оскільки кредитний договір підписаний позивачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». За таких обставин передчасними є твердження позивача про те, що кредитний договір не був підписаний та, відповідно, відсутні підстави вважати його недійсним з цих обставин. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Як передбачено п.4.1. вказаного договору зазначено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань повернення кредита та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Похичальника починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного п. 1.4. цього Договору, зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню за неправомірне користування кредитом у розмірі 15.00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання, за кожень день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми грошових зобов`язань Позичальника за цим Договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення. Відповідно до п. 4.2. позичальник відповідає перед Товаристом за зобов`язаннями, що випливають з цього Договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності ( у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законолавства може бути звернено стягнення. Крім того, у разі незгоди з умовами Кредитного договору, позивач не була позбавлена можливості скористатися своїм правом, визначеним статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і відповідно, протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору. Частиною 3 ст. 12 ЦК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом із тим, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про порушення прав позивача вказаним договором. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено обов`язковість договору до виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. При вирішенні спору про визнання кредитного договору недійсним, судом враховувалися вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема вимоги статей 203, 215, 1054 ЦК України. Судом також враховувалися вимоги статей 536, 638 ЦК України з приводу того, чи було досягнуто між сторонами кредитного договору згоди щодо усіх істотних умов договору. Також під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач не була ознайомлена з інформацією, визначеною ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ведення відповідачем нечесної підприємницької практики. Згідно висновків Європейського суду з прав людини зазначеного у рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року №303А, п.2958 - суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий,що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Зважаючи на обставини встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, позивачем не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість визнання договору недійсним, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні заявлених вимог. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed