Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] . Свій позов позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Позивач після померлої матері є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області 31 липня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі за №262, однак, в установлений термін спадщину не прийняв. Позивач вказує, що своєчасно прийняти спадщину по смерті спадкодавиці не встиг у зв`язку з початком війни, поганим станом здоров`я, достатністю, на його думку, фактичного вступу в управління спадковим майном та наявністю на руках правовстановлюючого документу. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09.08.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09.08.2023 року витребувано в Горохівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця - належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2023 року замінено первісних відповідачів - [PERSON] та [PERSON] на належного відповідача - Горохівську міську раду Луцького району Волинської області; залучено до участі у цивільній справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 22.09.2023, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явились. У письмових заявах, які надійшли до суду 04.09.2023, [PERSON] та [PERSON] просили справу розглядати у їх відсутність, проти позову не заперечили. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] є його матір`ю (а.с.14). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] земельну частку (пай) площею 2,18 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №482294 заповіла синові [PERSON] , [INFO] . Заповіт [PERSON] був посвідчений 31 липня 2007 року секретарем Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №262 (а.с.16). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73558414 встановлено, що станом на 11.08.2023 заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 262. Факт належності спадкодавиці спадкового майна стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №482294 (а.с.17). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. з метою оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошин С.А. у роз`ясненнях щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 31.07.2023 за №57/01-16 зазначив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки в установлений термін не подав відповідної заяви, на момент смерті зареєстрований за адресою померлої не був (а.с.15). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області від 15 серпня 2023 року №01-09/452 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Довідкою старости Підберезівського старостинського округу Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 28.06.2023 р. №843 стверджується, що спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала по [ADDRESS] і на інше місце проживання не виїжджала. На момент смерті спадкодавиця була зареєстрована одна, чоловік [PERSON] помер [INFO] . Заповіт посвідчувався Печихвостівською сільською радою 31.07.2007 р. за №262. Спадкоємцем за заповітом є син [PERSON] (а.с.11). Отже, позивач у справі - [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 31 липня 2007 року секретарем Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, який зареєстрований в реєстрі за №262. Інших спадкоємців, які претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку, зокрема, з поганим станом здоров`я та введенням воєнного стану. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що пропущений строк є незначним, визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved