Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2012 року між [PERSON] та ПП «Буймерське» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач передала ПП «Буймерське» належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,6253 га з кадастровим номером 5922988200:01:002:0021, яка розташована на території Рябушківської сільської ради Лебединського району, Сумської області у строкове платне користування строком на 10 років. Відповідно було погоджено розмір орендної плати на рівні 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій ПП «Буймерське» має статус «припинено», а його правонаступником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки». Виплата позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік відповідачем проведена не була, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельно ділянкою за 2022 рік в сумі 2870 грн. 18 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач та його представник не з`явилася. Від представника надійшла заява в якій він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, в наданому суду письмовому клопотанні просив зменшити витрати на правничу допомогу адвоката позивача. В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] , являється власником земельної ділянки кадастровий номер 5922988200:01:002:0021 площею 3,6253 га, розташованої на території Рябушківськоїсільської ради Сумського району Сумської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2013 року, індексний номер витягу 4946305(а.с. 9), а також вказаний факи стверджкється згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 336266098 від 20.06.2023р. (а.с. 9). Між [PERSON] , як орендодавцем з однієї сторони та ПП «Буймирське», як орендарем, зі іншої сторони, був укладений Договір оренди землі №96 від 28.12.2012 року (а.с. 11,12) у відповідності з умовами якого позивач передав орендареві у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6253 Та, кадастровим номер 5922988200:01:002:0021, яка розташована на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області. Договір зареєстрований в Реєстраційній службі Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 17.06.201Зр. (індексний номер витягу 3199890). У відповідності з умовами якого відповідно до пункту 9 орендна плата встановлюється в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Приватне підприємство «БУИМЕРСЬКЕ» код ЄДРПОУ 34573641 має стан: припинено, а правонаступником є Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СЕМЕРЕНЬКИ» код ЄДРПОУ 33486731. Відповідно усі виплати орендної плати здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СЕМЕРЕНЬКИ» код ЄДРПОУ 33486731 (а.с. 16,17). За користування земельною ділянкою Позивача кадастровий номер 5922988200:01:002:002 відповідачем за 2021 рік було виплачено орендну плату у повному обсязі. А за користування земельною ділянкою позивача кадастровий номер 5922988200:01:002:0021, Відповідачем за 2022 рік було нараховано орендну плату, але відповідач ухилився та не сплатив орендну плату позивачу за 2022 рік у повному розмірі. У зв`язку з цим, виникла заборгованість відповідача перед позивачем за користування земельною ділянкою позивача кадастровий номер 5922988200:01:002:0021 за 2022 рік у розмірі 3565,44 грн. За умовами договору оренди землі, та укладених відповідно до нього додаткових їй угоди, договір оренди землі укладено на строк 10 років. Відповідно до витягу №НВ-9922772392023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5922988200:01:002:0021 становить 118848,22 грн. (а.с. 14). Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, в порушення строку та обов`язку, передбачених договором і оренди землі, не здійснив виплату на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік у повному розмірі. Статтею 21 Закону України" Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення.орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено за договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. ТОВ «АГРОФІРМА «СЕМЕРЕНЬКИ» в порушення строку та обов`язку, передбаченого договором оренди землі, не здійснило внесення на користь Позивача суми орендної плати за 2022 рік. Відповідно до статей 525,526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди землі стосовно виплати орендної плати за землю за 2022 рік виникла заборгованість, яку орендар добровільно не сплачує. У зв`язку з невиконанням орендарем своїх зобов`язань за договором оренди землі у орендодавця виникло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним договором. Згідно ст. 167 ПК України, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18%. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів Украйно з даного виду доходів утримується військовий збір у розмірі 1,5%. Отже, орендна плата за земельну ділянку повинна виплачуватися позивачу із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військового збору у розмірі 1,5 %, що в загальному складає 19,5 %, які сплачуються орендарем (відповідачем), як податковим агентом. Тому, сума орендної плати за 2022 рік за оренду земельної ділянки із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військового збору у розмірі 1,5%, а загалом 19,5% за земельну ділянку загальною площею 3,6256 га, кадастровий номер 5922988200:01:002:0021 в сумі 2870,18 грн, виходячи з розрахунку 3565,44 грн х 80,5% / 100 = 2870,18 гривень. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень статті 625 України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки орендна плата є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди землі про повну та своєчасну виплату орендної плати для нього настають наслідки, передбаченіст.625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 626, ст.ст. 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату . Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором оренди землі в частині сплати позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік в розмірі 2870 грн. 18 коп., а відповідачем не було доведено того, що заборгованість по орендній платі сплачена чи що існують обставини, які виключають необхідність її сплати. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за землю повністю і стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік в сумі 2870 грн. 18 коп. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним в силу ст. 141 ЦПК України вимоги представника позивачки задовольнити, взявши до уваги клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому, суд бере до уваги, що позивачем було отримано від адвоката професійну правничу допомогу і сплачено судовий збір. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1, п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд бере до уваги, що питання розподілу судових витрат, у тому числі і витрат на оплату послуг адвоката, вирішується за наслідками розгляду справи і враховує доводи представника позивачки щодо необхідності стягнення коштів на оплату правничої допомоги, так як останнім на обґрунтування своїх вимог до суду подано договір про надання правової допомоги від 12.05.2023 року, ордер та свідоцтво адвоката (а.с. 5-6,7,8), платіжну інструкцію (а.с. 19) та розрахунок витрат (а.с. 18), з яких вбачається, що представник позивача адвокат Стегній А.М. надав у даній справі правничу допомогу і її вартість була оцінена в сумі 5 000 грн. При поданні позовної заяви адвокатом визначено вартість однієї години свого витраченого часу в сумі 500 грн. При цьому на вивчення наданих документів ним витрачено 1 год., на підготовку позову 4 год., на відповідь на відзив 2 год., на представництво інтересів клієнта в суді в розрахунку кількість часу не зазначена, проте вказана його вартість - 1500 грн. Суд враховує доводи сторони позивача про необхідність стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги, оскільки доказами підтверджено її надання у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі. Однак, суд не повною мірою погоджується з доводами сторони позивача щодо вартості цієї допомоги та, розподіляючи витрати, понесені в цій частині, вважає, що розмір витрат на виготовлення позовної заяви та на участь представника у судових засіданнях є дещо перевищеним. Заявлений розмір є не повною мірою обґрунтованим та не відповідає критерію розумності так як: - представництво інтересів клієнта в суді не здійснювалося; - відзиву сторона відповідача суду не подавала і відповідно відповідь на нього суду адвокатом не надавалась. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19). Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, значимості вчинених адвокатом дій (надання послуг), суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу та вважає необхідним стягнути з відповідача в цій частині кошти у розмірі 2 500 грн. Ухвалюючи рішення, суд також вважає необхідним вирішити долю понесених позивачем та документально підтверджених витрат зі сплати судового збору, які також слід покласти на ТОВ «Агрофірма «Семереньки». Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 2 500 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп., а в задоволенні іншої частини заявлених вимог щодо стягнення вартості правничої допомоги відмовити.

Outcome: approved