Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

21 березня 2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] уточненим в ході судового розгляду про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з нею та стягнення аліментів на їх утримання. Зазначає, що 25.05.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають малолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2020 року сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Просить шлюб розірвати, місце проживання синів визначити з нею. Стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 30.03.2023 відкрито провадження у справі, визначено загальний порядок розгляду справи. Зобов`язано органи опіки та піклування надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей з одним із батьків. Відзив не надано. Ухвалою від 20.07.2023закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду.Одночасно сторонам надано строк на примирення зз метою збереження сім`ї У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся особисто 20.07.2023,про причини неявки суд не повідомляв. \~ \~ \~ \~ В раніше поданій 13.07.2023 року заяві повідомив, що підстави для розірвання шлюбу відсутні Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області просить справу розглянути без їх участі, проти задоволення позову не заперечує, при ухваленні рішення просить врахувати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх синів сторін разом з матір`ю. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи 25 травня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №264 Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання синів сторін, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1ст. 161\~СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. За даними висновку орану опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області встановлено, що діти проживає з матір`ю по [ADDRESS] . Комісійне обстежено умови проживання дітей. З`ясовано стан здоров» я синів сторін та відвідування [PERSON] ліцею № 10 «Лінгвіст». На засідання комісії запрошено батька., який повідомив, що не заперечує щодо визначення місця проживання дітей із матір`ю. Одночасно за наполяганням [PERSON] з матір`ю дітей проведено профілактичну бесіду щодо дотримання прав батька Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважав за доцільне визначити місце проживання малолітніх \~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. В даному випадку суд буде керуватись «якнайкращими інтересами дитини», виходити із рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (стаття 141 СК). В спірних правовідносинах суд звертає увагу на ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, діти протягом тривалого часу проживають з матір`ю у звичній для них обстановці, що сприяє їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі Також, враховано вік та інтереси дітей, що в своїй сукупності є підставою для визначення місця проживання дітей із позивачем. Суд знаходить обґрунтованими доводи про необхідність визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, оскільки згідно із дослідженими доказами остання приділяє більшої уваги вихованню дітей, турбується більше про їх розвиток і безпеку, на відміну від відповідача поставила дане питання на вирішення суду, що буде відповідати «якнайкращим інтересам дітей». Щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей \~Згідно із\~статтею 180 СК\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту\~статті 181 СК\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до\~статті 182 СК, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; \~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання синів, будь-яких заперечень чи спростувань доводів позивача суду не надавав, суд дійшов висновку, що заявлені нею вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки усіх його доходів щомісячно забезпечать права та інтереси дітей та не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає\~негайне виконання судових рішень\~у справах про\~стягнення аліментів\~у межах\~суми\~платежу\~за один місяць. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved