Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник заявниці звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за однією адресою [ADDRESS] . В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив справу слухати без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи зі слідуючого. В суді встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території В.Чернеччинської сільської ради Сумського району . Згідно свідоцтва про народження заявниці в графі мати ( мовою оригіналу ) зазначено [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.1983 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки № 35.2-28 від 11.07.2023 виданої Сумською міською радо В.Чернеччинського старостинського округу [PERSON] фактично проживає без реєстрації з травня 2020 року за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформаційного запиту Сумської територіальної громади № 14.03-08/261206 від 11.07.2023 року [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 15.05.1976 року по 20.12.2022 року. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Судом встановлено, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з тим, що з представлених документів нотаріусу не вбачається, що заявник постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Матеріалами справи підтверджено, що заявниця постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] момент її смерті за місцем проживання спадкодавця, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин суд вважає, що необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за однією адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved