Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

22.08.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 4000,00 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є батьком їхньої доньки [PERSON] , [INFO] . Разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не ведуть. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Дитина є інвалідом з дитинства. Тому вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , являється донькою відповідача у справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 8). Дитина являється інвалідом проживає з позивачем (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свої неповнолітніх дітей. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15\~СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України,\~за змістом\~якої,\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~за рішенням\~суду присуджуються\~у частцівід доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини не може бути покладено виключно на одну матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вирішив позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved