Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профдезінфекція Нова», про припинення трудових відносин. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її 06 вересня 2016 року прийнято на роботу до відповідача та укладено трудовий договір на невизначений строк. У січні 2023 року позивач вирішила звільнитись з роботи, але подати заяву за місцем реєстрації відповідача виявилося неможливим, оскільки підприємство було зачинено, а місцезнаходження керівника ТОВ їй невідоме. Згодом, позивачем на адресу відповідача поштою направлено заяву, яку не було доставлено та повернуто відправнику. Звільнення в установленому порядку на підставі рішення загальних зборів товариства виявилось не можливим. Тому, просить суд визнати розірваним на підставі ст. 38 КЗпП України трудовий договір, укладений 05 вересня 2016 року між нею та відповідачем, а також припинити трудові відносини з дати набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте направила на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профдезінфекція Нова», про припинення трудових відносин, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 03 квітня 1979 року на ім`я позивача: останню прийнято 06 вересня 2016 року на посаду дезінфектора у ТОВ «Профдезінфекція Нова». Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення правового режиму воєнного стану в Україні» на всій територій України введено режим воєнного стану. В подальшому режим воєнного стану в України неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу. За текстом позовної заяви, позивач [PERSON] у січні 2023 року виявила бажання звільнитися з посади дезінфектора у ТОВ «Профдезінфекція Нова», реалізувавши своє право на звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте, звільнення в установленому порядку виявилось не можливим. Так, заяву з проханням про звільнення за власним бажанням на адресу місцезнаходження підприємства відправити стало не можливим, оскільки приміщення за місцем реєстрації ТОВ зачинено, місцезнаходження керівника відповідача невідоме, поштове відправлення із відповідною заявою позивача повернуто у зв`язку з його неврученням. Позивач намагалась повідомити керівника ТОВ «Профдезінфекція Нова» про своє бажання звільнитись. У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2). Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу. Конституція України\~закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов`язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2\~ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Також, у відповідності до положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та статті\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом приймаються доводи позовної заяви [PERSON] про вжиття усіх заходів, направлених на реалізацію свого права на звільнення з займаної посади дезінфектора у ТОВ «Профдезінфекція Нова». Судом визначається, що звернення до суду із даним позовом свідчить про бажання [PERSON] звільнитись із займаної посади дезінфектора у ТОВ «Профдезінфекція Нова». Фактично позивачем доведено вжиття заходів з досудового вирішення даного спору шляхом безпосереднього звернення [PERSON] до відповідача, як і виконано достатні дії для отримання відповідачем, його керівником заяви позивача про звільнення. За викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору. Суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, а отже судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved