Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190), Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190): [PERSON] , про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вимоги обґрунтовує серед іншого тим, що після переведення із Дошкільного навчального закладу № 608 працює на посаді вихователя у Дошкільному навчальному закладі (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (далі - ДНЗ №190) з 06.09.2023. 04.11.2021 керівник відповідача [PERSON] вручила їй повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, а 08.11.2021 наказ № 71 «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » від 05.11.2021, згідно з яким її відсторонено з 08.11.2021 без збереження заробітної плати від виконання посадових обов`язків за посадою вихователь до усунення причин, що зумовили відсторонення. На оскаржуваному наказі позивач зазначила, що вона ознайомлена, не згідна з наказом, вважає наказ незаконним. Позивач стверджує, що оскаржуваний наказ порушує вимоги ст.ст. 3, 8, 19, 21, 22, 24 , 27, 28,32, 43, 48, 64, 92 Конституції України, ст. 23 Загальної декларації прав людини, ст. 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, ст. 1 Європейської соціальної хартії та ст.ст. 2, 2-1, 5-1, ч.3 ст. 32,ч.1 ст.46, ст. 147 Кодексу законів про працю України, п.п. 2, 6,7 ч. 1 ст. 1, ст.ст. 2, 3, 4, 5, 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Нюрнберзький кодекс, cт. cт. 6, 28 Загальної декларації про біоетику та права людини, cт. 5 Конвенції про права людини та біомедицину, cт. 281,ст. 286 ЦК України, ч.2 ст. 30,ст. 39-1, ч. 1 cт. 43, ч. 1 cт. 45 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров 'я», ч.1-4, ч. 6 cт. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ч.6 ст. 6 Закону України " Про захист персональних даних ", ч.2 ст. 11 Закону України " Про інформацію", ч.2 ст. 30 ,ст. 39-1 Закону України " Про основи законодавства про охорону здоров`я", абз.6 ч.2 ст.7 ,ч.ч.1-3 ст. 27 Закону України " Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" . Вказує, що її позбавили можливості працювати і отримувати заробітну плату для утримання її і членів сім`ї , що свідчить про примушування в такий спосіб до вакцинації проти СОVID-19. Зазначає, що всі громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом , а примушування здійснити вакцинацію, є дискримінацією. При цьому відсутні докази, що вакцини, що пропонуються до щеплення в Україні є безпечними для життя та здоров`я людини, є ефективними та мають низький рівень можливості зараження на COVID-19 вакцинованими особами. Крім того, кожному громадянину гарантоване право на таємницю про стан здоров`я, забороняється вимагати та надавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. На сьогоднішній день, не встановлено Законом окремого порядку про відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них щеплення від COVID-19. Крім того, під час видання оскаржуваного наказу, Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) не дотримано вимог чинного законодавства України, а саме: Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190), як роботодавцем взагалі не перевірено інформацію стосовно того чи: 1) відноситься професія позивача до переліку тих професій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, установлених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням; 2) внесено до Календаря профілактичних щеплень в Україні, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №595 «Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україні та контроль якості й обігу медичних імунобіологічних препаратів», яким встановлюються перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення, гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2; 3) були в наявності епідемічні показання відповідно до рішень головного державного санітарного лікаря України та інших відповідних санітарних лікарів для встановлення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19; 4) проходила Позивач медичний огляд та чи була надана Позивачу об`єктивна інформація про щеплення проти COVID-19, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення; 5) були направлені ДНЗ №190 подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби про недопущення до роботи (відсторонення від виконання зазначених видів робіт) позивача; 6) необґрунтовано відмовилася позивач від щеплення або ухилилася від нього у порядку, встановленому законом. З урахуванням зазначеного позивач оспорюваний наказ вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку, і це буде належним правовим захистом її прав, як працівника. У зв`язку з незаконним відстороненням від роботи, позивач просить поновити її на займаній посаді та стягнути з Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня відсторонення від роботи з 08.11.2021 по дату ухвалення судового рішення, а також стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 23.06.2022 до суду від відповідача Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову [PERSON] , вважає його безпідставним, серед іншого з огляду на те, що [PERSON] працює у ДНЗ №190 вихователем. 04.11.2021 ДНЗ №190 письмово повідомив позивача про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 на підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153 та пункту 41-6 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Згідно з даним повідомленням просив до 05.11.2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичного щеплення, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Дане повідомлення отримане позивачем, що підтверджується її власноручним підписом та приміткою, в якій позивач категорично відмовляється від надання запропонованих документів для здійснення відповідачем контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153. 05.11.2021 за наслідками зазначених документів, на підставі повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 04.11.2021 відповідачем винесено наказ №71 про відсторонення від роботи позивача без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили відсторонення. Посилаючись на наказ МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», яким на разі встановлено, що на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають працівники центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їхніх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до положень постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, листа Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.10.2021 №10418-3072, керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями обов`язковість щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153; відсторонення від роботи, працівників та державних службовців обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до ст.46 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч.3 ст.5 Закону України « Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Відповідач зазначає, що [PERSON] як вихователь дошкільного закладу освіти не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, категорично відмовилась надати відповідний документ про щеплення, не має протипоказань до вакцинації, а тому відповідач був зобов`язаний відсторонити її від роботи. Зазначає, що тимчасове увільнення працівника від роботи за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має за мету попередження негативних наслідків, що не тягне за собою припинення самих трудових відносин. Оспорюваний наказ вважає правомірним, процедуру відсторонення позивача від роботи додержано у повному обсязі. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову повністю. 05.07.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечує проти обставин викладених ДНЗ №190 у відзиві на позовну заяву, з підстав, викладених у відповіді на відзив (а.с.109-122). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2022 витребувано в Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації довідку про заробітну плату вихователя Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] за шість календарних місяців роботи з фактично відпрацьованими робочими днями (з травня по жовтень 2021 року включно), що передували відстороненню її від роботи, без урахування (включення до структури заробітної плати) інших доходів за ці місяці. 06.10.2022 на виконання вимог ухвали суду від Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, надійшла довідка про заробітну плату позивача [PERSON] (а.с.149-150). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2023 зупинено провадження в справі №756/18727/21 за позовом [PERSON] до Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190), Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190): [PERSON] , про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2023 поновлено провадження в справі за позовом [PERSON] до Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190), Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190): [PERSON] , про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення працівника у виконанні трудових обов`язків, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 31.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації по справі (а.с.189-192). 14.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) (а.с.199-203). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Войнаровського О.В. задоволено, позовні вимоги [PERSON] до Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190), Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190): [PERSON] , у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги щодо визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи позивача, додатково пояснив, що позивач має проблеми зі здоров`ям, а чи не погіршить стан її здоров`я таке щеплення не відомо, оскільки відомо, що коронавірус провокує певні ускладнення. Представник Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Інші учасники судового процесу у судове засідання суду не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши учасників судового процесу, суд прийшов до наступного висновку, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з копії трудової книжки позивача [PERSON] (далі - позивач), що вона перебуває у трудових відносинах із Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (далі - відповідач) з 09.09.2023, перебуває на посаді вихователя. Згідно із наказу директора Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] «Про прийняття на роботу» №115- к від 06.09.2013 [PERSON] прийнято на посаду вихователя шляхом переводу з ДНЗ №608 з 09 вересня 2013 року. 04.11.2021 Наказом директора Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » №71 від 05 листопада 2021 року, відповідно до статей 46, 94 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ч. 3 ст.5 ЗУ «Про державну службу», п.41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наказу МОЗ України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 № 1306/36928, враховуючи повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вихователю [PERSON] від 04.11.2021, відсторонено з 08.11.2021 [PERSON] без збереження заробітної плати від виконання посадових обов`язків за посадою вихователь до усунення причин, що зумовили відсторонення. [PERSON] із зазначеним наказом ознайомилась, про свідчить її підпис на наказі та зазначила: «Не згодна, вважаю наказ незаконним». У подальшому наказом директора Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] від 28.02.2022 №21 «Про дозвіл виконання завдань за посадою вихователю [PERSON] » відповідно до ст.10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров 'я», ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закону України, про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», наказ МОЗ від 25.02.2022 №380 «Про зупинення дії наказу МОЗ України від 04 жовтня 2021 року №2153» (до завершення воєнного стану), що слугував підставою для відповідних розпорядчих (актів, наказів, розпоряджень) щодо відсторонення від роботи невакцинованих від COVID-19 працівників, наказано наказ №71 від 05.11.2021 «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » визначити таким, що втратив чинність; відновити виконання завдань за посадою вихователю [PERSON] з 01.03.2022. Відповідно до ч.1, 2 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Вільний вибір передбачає різноманітність умов праці, проте сталими (обов`язковими) є гарантії захисту працівника від незаконного звільнення за будь-яких умов праці. Незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів (абзаци перший і п`ятий підпункту 2.2 пункту 2, абзац дванадцятий пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019). З матеріалів справи слідує, що підставою відсторонення [PERSON] від роботи стало ненадання працівником документу, який підтверджує обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 або копії медичного висновку про абсолютні протипоказання до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III чітко визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Тобто відмова цих працівників від обов`язкових профілактичних щеплень має відбутись саме у такому порядку, який встановлений законом. Зі змісту ст. 12 цього Закону вбачається, що відсторонюються від виконання робіт працівники у разі, коли вони відмовилися або ухилилися від обов`язкових профілактичних щеплень саме у порядку, встановленому законом. Організацію і проведення профілактичних щеплень врегульовано Положенням про організацію і проведення профілактичних щеплень, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 16 вересня 2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 11 серпня 2014 № 551). Зазначеним Положенням встановлено, що організація діяльності щодо проведення щеплень покладається на керівника закладу охорони здоров`я (далі - ЗОЗ) або на фізичну особу - підприємця, яка одержала ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - ФОП), в установленому законодавством порядку. Профілактичні щеплення здійснюються в пунктах щеплень, які можуть бути постійними або тимчасовими. Щеплення дозволяється проводити тільки зареєстрованими в Україні вакцинами/анатоксинами згідно з Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року № 551), та інструкціями із застосування вакцини або анатоксину, затвердженими в установленому порядку. Відповідальним за проведення профілактичних щеплень є керівник ЗОЗ або ФОП. Порядок проведення профілактичних щеплень визначається наказом з чітким визначенням відповідальних осіб і функціональних обов`язків медичних працівників, які братимуть участь у їх проведенні. Обсяги профілактичних щеплень узгоджуються із Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у липні - серпні кожного року. Для забезпечення своєчасного проведення профілактичних щеплень лікар, фельдшер, молодший спеціаліст з медичною освітою: в усній або письмовій формі запрошують до ЗОЗ або до місця надання медичних послуг ФОП осіб, які підлягають щепленню (при щепленні неповнолітніх запрошують також батьків або інших законних представників, що їх замінюють), у день, визначений для проведення щеплень. Медичний огляд перед щепленням є обов`язковим. При виявленні негативних змін у стані здоров`я особи призначається додаткове медичне обстеження згідно з чинними протоколами надання медичної допомоги особам відповідно до медичних показань. У медичній документації здійснюється відповідний запис лікаря про дозвіл на проведення щеплення та вкладається форма № 063-2/о. Профілактичні щеплення мають проводитися лише у пунктах щеплення. Запис про проведене щеплення робиться в одній з таких форм: № 097/о; № 112/о; № 025/о; № 003/о. Крім того, вказуються такі дані: торговельна назва вакцини/анатоксину, назва виробника, доза, серія, термін придатності вакцини/анатоксину. У разі використання імпортної вакцини/анатоксину зазначається оригінальне найменування українською мовою. Внесені до медичної облікової документації дані щодо щеплення засвідчуються підписом лікаря. Після проведення профілактичного щеплення повинно бути забезпечене медичне спостереження (нагляд за особою протягом певного часу після введення вакцини/анатоксину) протягом терміну, визначеного інструкцією про застосування відповідної(го) вакцини/анатоксину. Якщо в інструкції про застосування вакцини/анатоксину не вказано термін спостереження, особа, якій було проведено щеплення, повинна перебувати під наглядом медичного працівника не менше 30 хвилин після вакцинації. У відповідних формах медичної облікової документації (№ 097/о, № 112/о, № 025-1/о, № 025/о, № 003/о) необхідно відмітити характер і терміни у разі виникнення загальних або місцевих реакцій та провести їх реєстрацію згідно з Порядком здійснення фармаконагляду, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2006 року № 898, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2007 року за № 73/13340 (в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26 вересня 2016 року № 996). У разі виявлення медичних протипоказань до щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 серпня 2014 року № 551, особа направляється на комісію з питань щеплень, створену наказом по ЗОЗ. Для вирішення складних та суперечливих питань щодо проведення щеплень наказом Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій створюється комісія з питань щеплень при обласному або міському ЗОЗ. Особи з хронічними захворюваннями в стадії ремісії за висновком комісії з питань щеплень можуть бути вакциновані в умовах стаціонару. Пунктом 19 Положення чітко встановлено, що факт відмови від щеплень з позначкою про те, що медичним працівником надані роз`яснення про наслідки такої відмови, оформлюється за формою № 063-2/о, підписується як громадянином (при щепленні неповнолітніх - батьками або іншими законними представниками, які їх замінюють), так і медичним працівником. Відповідно до п. 20 Положення, у кожному Кабінеті щеплень повинні бути інструкції із застосування всіх медичних імунобіологічних препаратів, що використовуються для проведення щеплень (у тому числі тих, які не входять до переліку обов`язкових), протоколи надання медичної допомоги при невідкладних станах відповідно до чинних нормативів, підготовлені набори лікарських засобів та вироби медичного призначення для надання медичної допомоги при невідкладних станах, а також аптечки для надання термінової медичної допомоги медичним працівникам та технічному персоналу. З зазначених пунктів Положення вбачається, що обов`язковому медичному щепленню особи передує її медичний огляд перед щепленням, що є обов`язковим. Окрім того, для забезпечення своєчасного проведення профілактичних щеплень лікар, фельдшер, молодший спеціаліст з медичною освітою: в усній або письмовій формі запрошують до закладу охорони здоров`я або до місця надання медичних послуг, осіб, які підлягають щепленню (при щепленні неповнолітніх запрошують також батьків або інших законних представників, що їх замінюють), у день, визначений для проведення щеплень. Крім того, про проведене щеплення робиться запис у відповідній документації, а факт відмови від щеплень з позначкою про те, що медичним працівником надані роз`яснення про наслідки такої відмови, оформлюється за формою № 063-2/о, підписується як громадянином, так і медичним працівником. Отже, законодавством визначено порядок проведення профілактичних щеплень, а також передбачено порядок, згідно з яким встановлюється та оформлюється документально факт відмови особи від проведення щеплення. Згідно зі статтею 12, частиною 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи слідує, що відповідачем Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що починаючи з дня повідомлення позивачу про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 та до моменту відсторонення її від роботи у позивача було достатньо часу для проходження щеплення і остання у встановленому законом порядку відмовилася або ухилилася від обов`язкового профілактичного щеплення. В оскаржуваному наказі відсутні відомості про те, що позивач, починаючи з 04 листопада 2021 року до моменту відсторонення 08 листопада 2021 року відмовилася або ухилилася від проходження обов`язкового щеплення та якими доказами (документами) підтверджується факт відмови чи ухилення. Про необхідність щеплення позивач був повідомлений 04 листопада 2021 року, а з 08 листопада 2021 року була відсторонена від роботи, тобто перед вихідними днями, що об`єктивно унеможливило надати відомості щодо щеплення. Крім того, таких підстав для відсторонення позивача від роботи, як відмова або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення, в наказі, що оскаржується, не зазначено. Тобто зі змісту наказу слідує, що позивача фактично відсторонено від виконання посадових обов`язків на весь час відсутності щеплення проти COVID-19. Однак, згідно із Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153, який набрав чинності 08 листопада 2021 року, працівники закладів освіти обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають лише на період дії карантину. Статтею 5 Закону України «Про охорону здоров`я в Україні» передбачено, що державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я. Згідно із ст. 11 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються як на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадян, так і на органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян. Статтею 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати своєчасне проведення масових профілактичних щеплень, дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних, інших необхідних санітарних і протиепідемічних заходів. У разі загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) або радіаційних уражень відповідними головними державними санітарними лікарями на окремих територіях можуть запроваджуватися позачергові профілактичні щеплення, інші санітарні заходи відповідно до закону. Зазначені положення Закону свідчать про те, що на ДНЗ №190, який є роботодавцем позивачки, також покладено обов`язок забезпечити своєчасне проведення заходів, пов`язаних з проходженням працівниками обов`язкового профілактичного щеплення. Відповідач ДНЗ №190, з урахуванням необхідності для проходження у встановленому законодавством порядку вакцинації достатнього розумного часу з дня набрання чинності підзаконним нормативно-правовим актом про обов`язковість щеплення від COVID-19, в тому числі і часу для проходження медичного огляду перед щепленням, не надав суду жодних доказів про те, які заходи, спрямовані на проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівників, зокрема, і позивачки були ним здійсненні, поряд з іншим, і у взаємодії з відповідними установами та пунктами щеплень проти COVID-19 (закладами охорони здоров`я) та з органами державної санітарно-епідеміологічної служби. На рівні національного законодавства процедура відсторонення працівника від роботи у разі відмови чи ухилення у встановленому законом порядку від обов`язкових профілактичних щеплень встановлена Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Згідно із ст. 7 цього Закону, підприємства, установи і організації зобов`язані усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; негайно інформувати органи державної санітарно-епідеміологічної служби про надзвичайні події і ситуації, що становлять загрозу здоров`ю населення, санітарному та епідемічному благополуччю. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цього ж Закону обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Відповідно до ст. 31 посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби України є головні державні санітарні лікарі та їх заступники, інші працівники державної санітарно-епідеміологічної служби України, уповноважені здійснювати державний санітарно-епідеміологічний нагляд згідно з цим Законом. Порядок внесення посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби України подання про відсторонення осіб від роботи згідно з Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а також форма подання та терміни відсторонення встановлені Інструкцією про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи та іншої діяльності, що затверджена наказом МОЗ від 14 квітня 1995 року № 66, із змінами, внесеними згідно з наказом МОЗ від 30 серпня 2011 року № 544. Згідно з п. 2.3 Інструкції - подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності - це письмовий організаційно-розпорядчий документ державної санітарно-епідеміологічної служби України, який зобов`язує роботодавців у встановлений термін усунути від роботи або іншої діяльності зазначених у поданні осіб. Підставою для внесення подання можуть бути дані з акта перевірки об`єкта, довідка медичних закладів тощо (п. 2.4. Інструкції). Відповідно до п. 2.5. Інструкції подання складають у двох примірниках, один з яких направляється роботодавцю, що зобов`язаний забезпечити його виконання, а другий зберігається у посадової особи, яка внесла подання. Пунктом 1.2.5 п. 1.2. Інструкції визначено, що особами, які відмовляються або ухиляються від профілактичних щеплень, визнаються, зокрема, окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи, які необґрунтовано відмовились від профілактичного щеплення, передбаченого Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року. Зазначеним Календарем (із змінами) не передбачено обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, зокрема, для працівників закладів загальної середньої освіти, однак таке обов`язкове щеплення для зазначеної категорії працівників встановлено Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням із змінами, затвердженим наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153, який набрав чинності 08 листопада 2021 року, що узгоджується з п. 2 Розділу 1 цього Календаря, згідно з яким обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. Відповідачем ДНЗ №190 не доведено жодними доказами як те, що позивачка відмовилася або ухилилася від обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, так і те, що остання відмовилася необґрунтовано. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужбу), реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фотосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворена, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворена, функції, зокрема, з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються. Держпродспоживслужба офіційно розпочала роботу і приступила до виконання функцій згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 260-р. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 затверджено Положення про Держпродспоживслужбу (далі Положення). Територіальні органи Держпродспоживслужби утворені постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1092, зокрема, утворено Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, Управління Держпродспоживслужби в Бучацькому районі. Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями Держпродспоживслужби є, поряд з іншим, реалізація державної політики у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників). Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, у галузі санітарного та епідемічного благополуччя населення, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, організовує, здійснює у межах повноважень, передбачених законодавством, державний нагляд (контроль) щодо: дотримання вимог санітарного законодавства; розробляє та здійснює санітарні, ветеринарно-санітарні та фітосанітарні заходи, що стосуються обмеженого (визначеного) кола осіб чи випадків, передбачених законодавством; здійснює державний нагляд за додержанням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів і регламентів безпечного виробництва, здійснює інші повноваження, визначені законом. Держпродспоживслужба під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку в тому числі з підприємствами, установами та організаціями. Отже, законодавством встановлено, що відсторонення (не допущення) працівника, який ухиляється від обов`язкового щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, здійснюється керівником установи за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Наявність постанови Кабінету Міністрів України, якою передбачено відсторонення від роботи працівників у разі відмови чи ухилення від проходження обов`язкового щеплення і у якій є посиланням на ст. 46 КЗпП України та на ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не може бути підставою для недотримання керівником установи під час такого відсторонення працівника від роботи вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Крім того, наказом №380 МОЗ від 25.02.2022 зупинено дію наказу «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153. У постанові від 14 грудня 2022 року в справі №130/3548/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що незважаючи на попередньо задекларовану добровільність вакцинації для всіх професійних груп, відповідно до ст.10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.8 Положення про МОЗ України та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, 04 жовтня 2021 року МОЗ України затвердило Перелік №2153, який передбачав обов`язкове профілактичне щеплення для окремих категорій працівників проти COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цього захворювання, а 27 жовтня 2021 року МОЗ України видало наказ №2362, згідно з яким із Дорожньої карти виключено абзац про добровільність щеплення від COVID-19. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для сумнівів у тому, що у відповідний період Україна, поряд з іншими державами, зазнала значних труднощів у сфері охорони здоров`я. Згідно зі статистичними даними в середньому у 2021 році від COVID-19 в Україні помирало 7 168 осіб на місяць. Коронавірусна інфекція COVID-19 у тому році стала другою за частотою причиною смертей українців (12%) після серцево-судинних захворювань (60,2%). Вказане зумовлювало необхідність вжиття державою певних обмежувальних заходів, пов`язаних, зокрема, із втручанням у право на повагу до приватного життя для захисту здоров`я населення від хвороби, яка може становити серйозну небезпеку, а саме для запобігання подальшому її поширенню, попередження важких ускладнень у хворих на COVID-19, мінімізації серед них кількості летальних випадків. Така мета відповідно до пункту 2 ст.8 Конвенції є легітимною. Встановивши обов`язковість щеплення проти COVID-19 для окремих категорій працівників (зокрема освітян) як умову продовження виконання ними трудових обов`язків, держава намагалася досягнути цієї мети. Разом із тим, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не лише з Переліку №2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як: кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих); форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження; контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням. Як убачається зі змісту наказу від 05 листопада 2021 року №71 роботодавця та доводів ДНЗ №190 не обґрунтував необхідність відсторонення позивача тим, що він, працюючи вихователем, створював загрози, які вимагали вжиття такого суворого заходу втручання у право на повагу до приватного життя, яке позбавило позивача заробітку, а також у наказі не встановлений строк відсторонення. Принцип же важливості суспільних інтересів превалює на особистими правами особи лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави та є виправданим (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті). З огляду на вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності відсторонення позивачки від роботи, у тому числі наявності у даному випадку встановлених законодавством підстав для відсторонення, не доведено належними, допустимими доказами факту відмови чи ухилення її від обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, а також не дотримано порядку відсторонення позивачки від роботи та не дотримано встановленого законодавством строку (періоду), на який працівника може бути відсторонено до проходження обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 (за відсутності протипоказань), а саме, лише на період встановленого Кабінетом Міністрів України карантину. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу директора Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » від 05.11.2021 №71, є обґрунтованими. Видача наказу директором Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] від 28.02.2022 №21, яким наказ №71 від 05.11.2021 «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » визначено таким, що втратив чинність; відновлено виконання завдань за посадою вихователю [PERSON] з 01.03.2022 не береться судом до уваги, оскільки його дія не розповсюджується на період часу від прийняття наказу №71 від 05.11.2021 «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » до його визнання таким, що втратив чинність. Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ про відсторонення позивача від роботи незаконний та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу директора Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) №190 Оболонського району м. Києва (ДНЗ №190) [PERSON] «Про відсторонення від роботи вихователя [PERSON] » від 05.11.2021 №71, слід задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved