Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У квітні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Лакі Кредит»\~прострочену заборгованість\~за кредитним\~договором №29\~від 16.07.2021\~року у\~розмірі 105\~129,60\~грн.;\~звернути стягнення\~на предмет\~забезпечувального обтяження,\~що належить\~ [PERSON] -\~транспортний засіб,\~автомобіль марки\~OPEL,\~модель ASTRA,\~легковий,\~об`єм двигуна\~1\~364,\~колір чорний,\~2008\~року випуску,\~шасі (кузов,\~рама,\~коляска),\~№ [NUMBER] ,\~реєстраційний державний\~№ [NUMBER] ,\~шляхом реалізації\~його на\~публічних торгах\~у порядку\~виконавчого провадження\~за ціною,\~визначеною за\~результатами таких\~торгів.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що позивач\~(як\~кредитодавець)\~та відповідач\~(як\~позичальник)\~є сторонами\~наступного кредитного\~договору:\~кредитний договір\~№ 29\~від 16\~липня 2021\~року.\~Строк кредиту\~-\~24\~місяців,\~з кінцевим\~терміном повернення\~16\~липня 2023\~р.\~(включно).\~Сума кредиту\~(загальний\~розмір):\~77\~777,78\~грн.\~В подальшому,\~внаслідок незадоволення\~Позичальником досудової\~вимоги та\~повного погашення\~простроченої заборгованості\~за Кредитним\~договором,\~Кредитодавець змінив\~строк виконання\~основного зобов`язання\~(строк\~повернення суми\~кредиту та\~плати за\~його користування).\~Повідомлення за\~Кредитним Договором\~№ ЛК-140\~від 12.04.2023\~додається.\~Належне виконання\~Позичальником зобов`язань\~за цим\~Договором (з\~урахуванням всіх\~змін)\~забезпечується заставою\~транспортного засобу:\~марка OPEL,\~модель ASTRA,\~легковий,\~об`єм двигуна\~1\~364,\~колір чорний\~2008\~року випуску;\~шасі (кузов,\~рама,\~коляска)\~№ [NUMBER] ,\~реєстраційний державний\~№ [NUMBER] .\~Позивач/Кредитодавець\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~Договором виконав\~в повному\~обсязі відповідно\~до умов\~Кредитного договору,\~що підтверджується\~відповідним платіжним\~дорученням про\~надання коштів\~кредиту,\~долученим у\~складі доказів\~до позовної\~заяви.\~У зв`язку\~із невиконанням\~умов Кредитного\~договору,\~а адресу\~Відповідача Кредитодавцем\~(ТОВ\~«ЛАКІ КРЕДИТ»)\~направлялась вимога\~про усунення\~порушення кредитних\~зобов`язань\~шляхом сплати\~повної суми\~заборгованості,\~яка лишилася\~без виконання.\~Згідно даної\~вимоги ТОВ\~«ЛАКІ КРЕДИТ»\~вимагало протягом\~30\~календарних днів\~з дня\~направлення цієї\~вимоги виконати\~зобов`язання\~по Кредитному\~договору,\~а саме\~повернути несплачений\~залишок кредит,\~сплатити прострочені\~проценти за\~користування коштами.\~Також відповідачу\~було повідомлено,\~що у\~випадку непогашення\~заборгованості за\~кредитним договором\~згідно цієї\~вимоги ТОВ\~«ЛАКІ КРЕДИТ»\~здійснить в\~рахунок погашення\~зазначеного боргу\~звернення стягнення\~на автомобіль,\~який виступає\~забезпеченням виконання\~кредитних зобов`язань,\~шляхом звернення\~до суду\~із позовом\~про звернення\~стягнення на\~предмет застави\~або іншим\~способом на\~власний вибір\~позивача.\~Однак,\~на момент\~подачі цього\~позову,\~як уже\~було зазначено,\~заборгованість за\~кредитним договором\~залишається не\~погашеною.\~Окрім того,\~у забезпечення\~виконання кредитних\~зобов`язань\~між відповідачем\~та позивачем\~як кредитодавцем\~було укладено\~договір застави\~транспортного засобу\~марка OPEL,\~модель ASTRA,\~ЛЕГКОВИЙ,\~об`єм двигуна\~1\~364,\~колір чорний,\~2008\~року випуску,\~шасі (кузов,\~рама,\~коляска)\~№ [NUMBER] ,\~реєстраційний державний\~№ [NUMBER] право\~приватної власності\~відповідно до\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу зареєстровано\~за Відповідачем.\~Відтак,\~на підставі\~договору застави,\~укладеного з\~Відповідачем,\~обтяження на\~транспортний засіб,\~що є\~предметом спору,\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~обтяжень рухомого\~майна.\~Крім цього,\~в Державному\~реєстрі обтяжень\~рухомого майна\~зареєстровано відомості\~про факт\~звернення стягнення\~на предмет\~застави. В даному\~випадку позичальник\~повинен здійснити\~дострокове повернення\~кредиту та\~процентів протягом\~30\~календарних днів,\~з дня\~одержання від\~Кредитора повідомлення\~про таку\~вимогу.\~Якщо протягом\~цього періоду\~Позичальник усуне\~порушення умов\~цього Договору,\~така вимога\~Кредитора втрачає\~чинність.\~Вимога надсилається\~рекомендованим листом\~з повідомленням\~про його\~вручення на\~адресу Позичальника,\~зазначену в\~цьому Договорі\~або шляхом\~надсилання електронного\~листа на\~електронну адресу\~-\~Email\~Позичальника або\~шляхом направлення\~повідомлення на\~номер телефону\~Позичальника,\~зазначений в\~цьому Договорі,\~за допомогою\~месенджерів,\~включаючи,\~але не\~обмежуючись месенджер\~«Viber». В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16 липня 2021 між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29, відповідно до умов якого позивач надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобовязується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити кошти за користування кредитом та виконати інші обовязки. Сума кредиту складає 77777,78 грн. Даний договір укладений на строк 24 місяців, з кінцевим терміном повернення 16 липня 2023, Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. За умовами договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить: за перший день користування кредитом -10,00% за день від початкової суми кредиту; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 3,5 % в місяць (42% річних) від початкової суми кредиту. Відповідно до п.п.5 п. 4.1 даного договору кредитор має право вимагати повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів, у разі: затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць та невиконання та/або неналежне виконання умов договору застави транспортного засобу передбаченого пп. 1.9.1. п 1.9 договору. В даному випадку позичальник повинен здійснити дострокове повернення та процентів протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитора повідомлення про таку вимогу. Згідно п.п.2 пункту 4.4 договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі передбачені Договором. Пунктом 6.3 договору передбачено відповідальність сторін за несвоєчасну сплату відповідного платежу, що зазначений в графіку платежів. Позичальник сплачує неустойку у вигляді штрафу, в залежності від терміну прострочення. Крім цього, належне виконання позичальником зобов`язань за вказаним вище договором забезпечується заставою транспортного засобу, про що 16 липня 2021 між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого предметом застави є рухоме майно транспортний засіб марка OPEL, модель ASTRA, ЛЕГКОВИЙ, об`єм двигуна 1 364, колір чорний, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний № [NUMBER] . Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період 01.07.2021 року по 20.04.2023 року між ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та відповідачем за кредитним договором № 29 від 16.07.2021 року, кінцеве сальдо дебету за період за даними ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» становить 105\~129,60 грн. 12.04.2023 року позивачем на адресу відповідача направлялися вимога за кредитним договором та повідомлення про звернення стягнення на предмет застави №ЛК-140, якими повідомлено відповідача проте, що він зобов`язаний сплатити непогашену поточну заборгованість за кредитним договором на загальну суму 102407,38 грн. Відповідно до ч. ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055ЦК України) . Відповідно до ст.526,527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 2ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 1050ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог, та/або про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. (ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1, 2ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: 1) у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; 2) у разі порушення заставодавцем правил про розпоряджання предметом застави; 3) в інших випадках, встановлених законом або договором. Відповідно до ч. 2ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у нього перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього жодних заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакі Кредит» прострочену заборгованість за кредитним договором №29 від 16.07.2021 року у розмірі 105 129,60 грн. та звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що належить [PERSON] - транспортний засіб, автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, легковий, об`єм двигуна 1 364, колір чорний, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска), № [NUMBER] , реєстраційний державний № [NUMBER] , шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3676 грн. 95 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved