Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з спадкового майна померлого [PERSON] , а саме: частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову вказала, що [INFO] , помер її син [PERSON] . Фактом підтвердження родинного зв`язку між нею та померлим є свідоцтво про його народження, де в графі «мати» записано [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . 12 серпня 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса, [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим що на спадкове майно, а саме 1/2 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Арешт був накладений 16.05.2005 р. при стягненні з її сина аліментів. 30.05.2005р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Натомість арешт із майна знято не було, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 26.10.2022р. відповідачем було надано відмову у знятті арешту. У зв`язку із сформованою ситуацією, вважає що даний арешт підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлого на даний час немає, тому просить суд зняти арешт. Сину померлого [INFO] виповнюється 25 років, аліменти були призначені судом до повноліття, звернення до стягнення неможливе. Вона є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права. На даний момент майно, що знаходиться під арештом, фактично перебуває у її користуванні та володінні. Вона як особа, що прийняла спадщину та вступила у володіння майном, позбавлена права оформити належне їй право власності на спадкове майно. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.22). 02 жовтня 2023 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, причину неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Його матірь`ю є [PERSON] . (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому 16.01.1998 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8) 19.08.2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпродзержинська, аліментів у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] до повноліття дитини, але не менше частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно. (а.с.18-19) Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 16.05.2005 року накладено арешт на усе майно, що належить [PERSON] , а саме: на частку квартири [ADDRESS] , та заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить [PERSON] , а саме: частки квартири [ADDRESS] . (а.с.12) Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 30.05.2003 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1624 від 19.08.2003 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] закінчене, в зв`язку з тим, що 24.05.2005 року стягувачем подано заяву про повернення виконавчого документу без виконання. (а.с.14) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.6) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.08.2021 року, зареєстровано арешт нерухомого майна, частини квартири, за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Підстава обтяження: постанова б/н від 16.05.2005 року ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. (а.с.15-16) Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. від 20.08.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після смерті померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з наявним обтяженням арештом нерухомого майна (реєстраційний № обтяження 2021707). (а.с.11). Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Пвіденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.10.2022 року, матеріали виконавчих проваджень періоду 2005-2018 р.р. знищені відповідно до п.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених в МЮУ 08.06.2017 за №699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавством терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС. Законодавчі підстави для вжиття заходів щодо зняття обтяження на даний час відсутні (а.с.17) Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.1, 2\~ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, який діяв на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно [PERSON] , який був боржником у виконавчому провадженні, арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника. Згідно ч.2\~ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. Частиною 3, 4\~ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника. Відповідно до ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року 606-ХІV, у разі\~закінчення\~виконавчого\~провадження, повернення\~виконавчого\~документа\~до\~суду\~або\~іншого\~органу(посадовій\~особі),\~який\~його\~видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи\~примусового\~виконання\~рішення,\~а також провадяться інші дії,\~необхідні\~у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст.\~59\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved