Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

25.08.2023р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що між ними та ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА» (далі страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ152252. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault» д.н.з. « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 02.03.2021р. у м. Коломия відбулась ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Renault» та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Винним у пригоді було визнано відповідача. Внаслідок настання страхового випадку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 29958,15 грн. Цивільна правова відповідальність [PERSON] ьула застрахована за полісом №АР4721467 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яке відшкодувало позивачу 20813,24 грн. Таким чином, залишились невідшкодованими грошові кошти в сумі 9144,91грн., які становлять собою різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Оскільки обов`язок по відшкодуванню вказаної різниці законодавство покладає на винну в ДТП особу, позивач просив стягнути з [PERSON] вищевказану суму, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, в змісті позовної заяви просив розглянути справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, 10.10.2023р. подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їхнього задоволення. Розгляд справи просив здійснити за його відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА» 06.07.2020р. звернулося до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою на страхування АВТОКАСКО на парк транспортних засобів (11 автомобілів марки «Renault»). Між вищевказаними особами був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ152252, згідно якого було застраховано 11 транспортних засобів, в тому числі і автомобіль «Renault LOGAN» реєстраційний номер « [NUMBER] », 2017 року випуску, що підтверджується додатком № 1 до договору. 03.03.2021р. ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА» подало до позивача заяву про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО, в якому вказала, що 02.03.2021р. близько 09:35 год. в м. Коломия по вул. Стара Дорога, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault LOGAN» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля ««Volkswagen Golf» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Згідно письмових пояснень до повідомлення про ДТП [PERSON] вбачається, що він керуючи автомобілем «Renault LOGAN» рухався основною дорогою п овул Грушевського та здійснював поворот праворуч. З правої сторони на перехресті рухався автомобіль «Volkswagen Golf», який повинен був зупинитися та пропустити його. Однак, водій не зупинився на знак «STOP» в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів в передню праву частину. Деталі ДТП намальовані на бланку Європротоколу. Також з повідомлення слідує, що ДТП сталася з вини водія «Volkswagen Golf» [PERSON] . Відповідно до протоколу технічного огляду КТЗ, в результаті ДТП в автомобіля «Renault LOGAN» було пошкоджено: переднє праве крило деформоване та зломлене, передній правий ліхтар розлом кріплення, облицювання переднього бамперу розлом на кріпленнях, права частина верхньої поперечини рамки радіатора деформована, ковпак правого переднього колеса розлом, праве кріплення переднього бамперу розлом, права стійка амортизатора деформована, правий передній поворотний кулак деформований. Вартість ремонту та запасних частин склав 29958,15 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 0000000477 від 03.03.2021р. та страховим актом №UA2021030200005/L08/01 від 12.03.2021р. 15.03.2021р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА» в якості страхового відшкодування за ремонт автомобіля згідно договору №АМ152252 від 06.07.2020р. грошові кошти в сумі 29258,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 51991. Відповідно до розрахунку №36789/21 від 20.10.2021р., проведеного фахівцем ПрАТ СК «Євроінс Україна» вбачається, що розмір страхового відшкодування становить 20813,24 грн. В серпні 2022 року представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся з письмовою претензією до винної у ДТП особи [PERSON] , в якій вказав, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 20813,24 грн. В зв`язку з цим, для повного відшкодування завданої шкоди, просили відповідача в місячний термін перерахувати їм 9144,91 грн. В добровільному порядку вимоги претензії не виконані. Таким чином, в даній справі вимоги позивача полягають у компенсації йому відповідачем матеріальної шкоди в сумі різниці між вартістю здійсненої страхової виплати потерпілому за відновлюваний ремонт та компенсованими коштами ПрАТ «СК «Євроінс Україна». В своїй постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 359/2309/17 Верховний Суд зазначив, що статтями 28, 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Системний аналіз пункту 32.7 частини першої\~статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Згідно положень ст.. 993 ЦК України та ст.. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відтак враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault LOGAN» реєстраційний номер « [NUMBER] » з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) склала 29958,15 грн. і вказана сума була повністю сплачена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» власнику транспортного засобу - ТзОВ «КОЕЛЬНЕР-УКРАЇНА». В подальшому страховиком відповідача було компенсовано позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу в сумі 20813,24 грн., що в повному обсязі не покрило витрати страхового відшкодування. Відповідач, як особа з вини якої настав страховий випадок, в досудовому порядку різницю в розмірі завданих збитків та сплаченим його страховиком страховим відшкодуванням не погасив, а тому суд, виходячи за фактичних обставин справи та вищевикладених правових норм, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та законними. Крім цього, суд враховує положення п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, яким передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої та четвертої\~статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зміст заяви відповідача свідчить про те, що [PERSON] повністю визнає пред`явлені до нього вимоги та не заперечує щодо стягнення з нього в порядку регресу завданих збитків в заявленій позивачем сумі. Частиною шостою\~статті 263 ЦПК України\~передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням обставин справи та повного визнання [PERSON] позову, що не суперечить вимогам законодавства та інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позову з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» також підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved