Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У травні 2023 року позивач АТ «Перший український міжнародний банк» в особі представника Загородного звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість 8724,13 євро. Позовні вимоги мотивувало тим, що 21.09.2022 між АТ «Перший український міжнародний банк» та Загороднім укладено Кредитний договір та видано платіжну карту. 21,22 та 23 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 8724,13 євро. Просить стягнути з Загородного на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 8724,13 євро та понесені судові витрати. 29.05.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатком направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та повернулися з відміткою «адресат відсутній», що за правилами ст.128 ч.8 ЦПК України є належним сповіщенням. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 21.09.2022 на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №0102209/105 від 21.09.2022 Акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" було відкрито Загородньому поточний рахунок у форматі IBAN, у валюті Євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, до якого випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International. Обслуговування рахунку здійснюється в умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи Visa International, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Отже, відповідач, підписуючи заяву про приєднання, приєднався до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, який є загальним і його підписання особою яка відкриває рахунок є обов`язковим. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням\~ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. 21,22 та 23.09.2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані грошові кошти у розмірі 8442,07 євро, замість правильної суми коштів у розмірі 84,41 євро за операцією переказу коштів з-за кордону на загальну суму 349148,38 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро. Отримання грошових коштів відповідачем за переказом з-за кордону у валюті малагасійський аріарі (MGA) здійснювалося за процедурою «Visa Fast Funds» (у перекладі на державну мову - «Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa, яка передбачає зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу. Відповідно до ч.6 ст.47 до\~Закону України «Про платіжні послуги»\~строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом; правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (частина 10 статті 71 Закону). AT «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International, яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні. Отже, відповідно до правил МПС Visa, при ініціюванні зазначеного переказу з-за кордону у малагасійських аріарі (MGA) на рахунок відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки МПС Visa за таким переказом, банком повинна бути забезпечена доступність коштів на рахунку отримувача (відповідача) не пізніше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу, тобто до їх фактичного отримання від МПС Visa. Відповідно, банк повинен здійснити розрахунок грошової суми, на яку необхідно збільшити доступність коштів па рахунку, до фактичного надходження до банку коштів від МПС Visa за переказом. З листа Euronet USA, LLC від 26.01.2023 року слідує, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі Програма ІТМ), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру AT «ПУМБ», було виявлено, що програмні компоненти, які визначають «параметр експоненти», в програмному забезпеченні ІТМ, який визначає скільки цифр у кінці суми транзакції мають бути відокремлені комою, не були реалізовані. Відповідно, у параметрі «параметр експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції, позначаючи ці цифри як сантими. Це призвело до помилок у розрахунках, еквівалентних стократному перевищенню фактичної суми, яка мала бути оброблена. Ця проблема була виявлена для всіх фінансових транзакцій, що зараховувалися на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», під час здійснення міжнародних переказів малагасійських аріарі (MGA), які оброблялися АТ «ПУМБ» за допомогою програмного забезпечення ІТМ. Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані. Отже, внаслідок зазначеної помилки в Програмі ІТМ, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за переказом, що був зарахований на рахунок відповідача, за базу розрахунку при його конвертації у євро було використано суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів. Після здійснення корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA) на рахунок відповідача, утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом . Несанкціонований (технічний) овердрафт це несанкціоноване перевищення видаткового ліміту за поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів, який виник під час здійснення платіжних операцій з використанням платіжної карти. Різниця між 8442,07 євро та 84,41 євро становить 8357,66 євро. Вказана сума є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем. В подальшому відповідачем здійснювалися видаткові платіжні операції понад суму залишку власних коштів на рахунку, що призвело до виникнення суми неповернутого боргу у сумі 8724,13 євро. Зараховані на рахунок кошти були отримані відповідачем, якими останній розпорядився на власний розсуд. Позивач намагався врегулювати спір, направивши вимогу відповідачу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом , яка була проігнорована, станом на день розгляду справи безпідставно набуті відповідачем грошові кошти у розмірі 8724,13 євро у добровільному порядку не повернуті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно із ч.ч. 1-3\~ст. 1068 ЦК України\~Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені\~главою 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України\~визначає загальні положення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Безпідставно набутим майном, згідно положень\~ст.1212 ЦК України, є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Сутність зобов`язання із набуття майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі (постанови Верховного Суду: від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20; від 08.09.2021року у справі № 206/2212/18; від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18; від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.2 ст.\~11, ч.ч. 1,2 ст.\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Доводи відповідача щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не є підставою для відмови у позові, оскільки протиправні дії вчинено не позивачем у даній справі, що не позбавляє відповідача в подальшому, в іншому правовому полі, вирішувати питання про притягнення до відповідальності особи, яка, на його думку вчинила щодо нього такі дії, та стягнення з такої особи завданої шкоди. Отже, положення\~глави 83 цього Кодексу\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, про що зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гc18) та від 13.02.2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19). У постанові від 12.12.2019 року у справі №904/5330/18 Верховний Суд зазначив, що встановлення відсутності зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого\~ст. 1212 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі №912/2601/19 та постанові Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №202/7994/17-ц. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пунктами 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Отже, розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 5243,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved