Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

29\~серпня 2023\~року до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області надійшла\~позовна заява[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. Кімаченко Л.А., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 24 березня 2022 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Станом на теперішній час між позивачкою та відповідачем склалися складні стосунки, у зв`язку з чим вони вирішують питання щодо розірвання шлюбу. Син проживає разом з [PERSON] та перебуває на її повному утриманні, у зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося, у позивачки є сумніви щодо добросовісного виконання відповідачем своїх зобов`язань по відношенню до своєї дитини. Крім того, в цей період часу позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, однак [PERSON] ухиляється від надання позивачці коштів на її утримання, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. За даних обставин [PERSON] вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та своє утримання до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, а саме до [INFO] . Ухвалою суду від 14.09.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.10.2023 року о 09:00 год. В судове засідання позивачка не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує з приводу їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, врахувавши визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 березня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про шлюб №245. Після реєтрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, у зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося, у позивачки є сумніви щодо добросовісного виконання відповідачем своїх зобов`язань по відношенню до своєї дитини, так як у добровільному порядку він не надає допомогу. Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст.\~ст. 180-182 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 183 СК України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"\~прожитковий мінімум у 2023 році для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 2272 гривні. Відповідно до статті 128 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину, яка проживає з позивачем та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також враховуючи інші передбачені законом обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Також, позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. Згідно з ч.ч. 2, 4, 6\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд приходить до висновку, що [PERSON] , з якою проживає малолітня дитина має право на утримання від відповідача, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Відповідач доказів про те, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суду не надав. Тому\~\~суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 1073,60 грн., оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн., які підлягали до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та в розмірі 1073,60 грн., які підлягали до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved