Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом про визанння права власності [PERSON] в порядку спадкування на частину квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з листом від 24.12.2008р. № 1291 з Державного архіву м. Києва було отримано завірену архівну копію договору купівлі- продажу від 14.05.1999 р. № 1775-А/914. На час укладання договору спадкодавцем - [PERSON] , угода не була посвідчена нотаріально у відповідності до вимог ЦК УРСР (1963 року) у нотаріуса, оскільки згідно з чинним на той час законодавством, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, а вищевказаний договір був зареєстрований на товарній біржі належним чином. Приписами ч.ч. 2,4 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» встановлено, що угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до вказаного договору (п.1) в результаті його укладення [PERSON] (спадкодавець) та його дочка - [PERSON] , придбали у рівних долях квартиру [ADDRESS] . Тобто на момент смерті померлому [PERSON] належала на праві власності частка квартири [ADDRESS] . Інша частка квартири належить дочці померлого [PERSON] . Вказані права власності не були зареєстровані належним способом і тому згідно з інформаційною довідкою від 22.07.2022 № 305582325 нерухоме майно - квартира [ADDRESS] не має зареєстрованих в Держаному реєстрі власників. На підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1999р. № 1775-А/914 у спадкодавця [PERSON] та його дочки - [PERSON] виникло право власності у кожного на частку квартири [ADDRESS] . І той факт, що таке право не було зареєстроване не виключає факту його виникнення чи існування. Донька померлого - [PERSON] не прийняла спадщину після смерті її батька - [PERSON] 10.02.2021р. позивач, як спадкоємець другої черги за законом [PERSON] подав органу нотаріату за належністю заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] свого брата - [PERSON] . Державний нотаріус Дванадцятої київської нотаріальної контори Основенко Л.М. видав постанову від 10.02.2021р. № 1030 02/31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документу про право власності на квартиру. Просить позов задовольнити з підстав викладених у позові. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15.02.2023р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.04.2023р. закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. Залучено Київську міську раду до участі у справі, як співвідповідача . Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15.02.2023р. витребувано з Київського міського бюро технічної інвентаризації інформацію щодо зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] . ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи.Причини неявки суду не відомі. Представник Київської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] /а.с.8/. Після його смерті відкрилася спадщина. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON] . Відповідно до довідки заступника завідувача дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 12.07.2022р. № 3865/02-14 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заяву про прийняття спадщини по закону від 10.07.2008 року подав брат померлого [PERSON] . Інші спадкоємці по даній спадковій справі не зверталися/а.с.11/. Відповідно договору купівлі-продажу від 14.05.1999р.Української біржи «Десятинної» померлим [PERSON] та його дочкою [PERSON] було придбано по частині квартири [ADDRESS] /а.с.9-10/. Відповідно до довідки ЖЕО № 807 від 04.06.2008р. № 819 [PERSON] (померлий) проживав за адресою: [ADDRESS] , але не був зареєстрований за даною адресою/а.с.43/. 10.07.2008р. із заявою про прийняття спадщини до Дванадцятої київської нотаріальної контори звернувся позивач, який є братом спадкодавця на підставі чого було відкрито спадкову справу/а.с. 42/. З Витягу із спадкового реєстру від 10.07.2008р. вбачається, що відкрито спадкову справу /а.с.44/. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої державної нотаріальної контори від 10.02.2021р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на квартиру./а.с.12, 78/. Відповідно до листа від 18.08.2008р. № 27307 № 5175 станом на 13.08.2008р. по даним книг реєстрації бюро кв. [ADDRESS] на праві власності за [PERSON] не реєструвалася/а.с.81/. На ухвалу суду про витребування доказів було надано відповідь в якій зазначено, що згідно з даними реєстрових книг КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] : 1/3 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.11.1994, 2/3 ч. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.04.1996. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Закон України «Про товарну біржу» в редакції, діючій на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. У такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах технічної інвентаризації, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, міни, зареєстрованих біржою. Крім того, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року № 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, також передбачено підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни, зареєстрованих біржою. Відповідно до п.1.4; 1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року № 121 державній реєстрації в бюро технічних інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п); до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться зокрема, квартири багатоквартирних будинків. Тобто, спірне спадкове майно повинно бути зареєстроване в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд має пересвідчитись у правомірності набуття права власності на майно. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст.3Закону України«Про державнуреєстрацію речовихправ нанерухоме майнота їхобтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, в разі якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договір купівлі-продажу квартири не був зареєстрований у в бюро технічної інвентаризації, а тому не породжує для спадкодавця його право на дану квартиру. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що померлий [PERSON] за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а тому квартира не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси,у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed