Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що вона є внутрішньо-переміщеною особою, оскільки раніше була зареєстрована і фактично поживала в м. Маріуполь Донецької області за адресою: [ADDRESS] , звідки у зв`язку з військовою агресією російської федерації вимушена була евакуюватись в Хмельницьку область, Шепетівський район, с. Чотирбоки. Її дід [PERSON] , громадянин України, залишив на її ім`я заповіт від 22 травня 2021 року про те, що на випадок його смерті все належне йому майно він заповідає у власність заявниці. Даний заповіт був складений в м. Маріуполь Донецької області, Україна, 20 травня 2021 року. Її дід [PERSON] разом з нею був співвласником квартири [ADDRESS] , і там же був зареєстрований разом з нею, про що є відмітка в паспорті громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзовським РВ Маріупольського МУ МВС України в Донецькій області від 20 лютого 1998 року. Дана обставина підтверджує його громадянство України, а також місце постійної реєстрації і проживання до смерті в Україні за вказаною адресою разом з нею. Також її дід [PERSON] , був пенсіонером України і отримував пенсію за віком по місцю свого проживання і реєстрації в м. Маріуполь, що підтверджується його пенсійним посвідченням за № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданим 23.04.2013 року, що теж підтверджує його належність до громадянства України. Її дід [PERSON] помер [INFO] в російські федерації, м. Корольов Московської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 25 листопада 2022 року Муніціпальною бюджетною установою м. Корольов Московської області, актовий запис за №170229505001901553005, де в графі громадянство невірно зазначено, що він громадянин росії. Після його смерті залишилась спадщина на 1\\2 частину квартири, розташованої в [ADDRESS] , та не отримана ним пенсія, бо з 04.04.2022 року він був примусово депортований в росію у зв`язку з окупацією росією м. Маріуполь, що підтверджується витягом з міграційної картки серії 6020, виданої міграційною службою росії від 04.04.2022 року про примусове переміщення [PERSON] . Її дід помер [INFO] , громадянства росії він не приймав, перереєстрацію місця проживання не робив. Крім того, за життя її дід, перебуваючи на території росії, 01 вересня 2022 року на підставі свого паспорта громадянина України, що підтверджує той факт що він громадянства не змінював, видав заявнику довіреність на отримання його пенсії в Україні, де зазначено його громадянство України, що підтверджує той факт, що він був і залишався громадянином України до своєї смерті. Місце своєї реєстрації проживання дід не міняв, але вимушено перебував в росії, хоча в свідоцтві про його смерть було помилково зазначено, що він громадянин росії, що не відповідає дійсності, бо є в наявності його оригінал паспорта громадянина України, пенсійне посвідчення громадянина України, адреса його реєстрації по місцю проживання в м. Маріуполь до його депортації. Вказані документи підтверджують його громадянство України до його смерті і місце його реєстрації до смерті і депортації саме в [ADDRESS] . Оскільки її дід [PERSON] помер і відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, від його імені на заявника був складений заповіт, як єдиний спадкоємець за заповітом, перебуваючи як ВПО в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в Другу Шепетівську державну нотаріальну контору Хмельницької області, де заведено спадкову справу. Однак видати свідоцтво про спадщину нотаріус відмовляється, оскільки необхідно підтвердити громадянство України на день смерті [PERSON] , та його реєстрації в м. Маріуполь в Україні, та рекомендувала звернутись до суду про встановлення зазначених фактів. Враховуючи викладене, просила встановити факти, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в російській федерації після примусової депортації з України, Московська область, м. Корольов на день смерті був громадянином України та був зареєстрований по місцю його попереднього проживання в Україні: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник заяву підтримала, суду пояснила, що нотаріус взяла до уваги запис в копії свідоцтва про смерть діда, що він нібито громадянин російської федерації та не взяла до уваги оригінал паспорта громадянина України та інші надані нею документи. Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзовським РВ Маріупольського МУ МВС України в Донецькій області від 20 лютого 1998 року. Даних про те, що він був позбавлений громадянства України чи що звертався про вихід з громадянства України, в управлінні не має. Попри можливе набуття іншого громадянства, він вважається громадянином України. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.08.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 31.08.2023 року; неналежну заінтересовану особу Шепетівську міську раду замінено належною - Головне управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. За клопотанням заінтересованої особи судове засідання відкладено на 25.09.2023. Ухвалою суду від 25.09.2023 року провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в частині встановлення факту громадянства України, закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що дід заявника [PERSON] документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзовським РВ Маріупольського МУ МВС України в Донецькій області від 20 лютого 1998 року. Згідно даного паспорта [PERSON] був зареєстрований з 10.04.1998 в [ADDRESS] . [PERSON] залишив на ім`я [PERSON] заповіт від 22 травня 2021 року про те, що на випадок його смерті все належне йому майно він заповідає у власність заявниці. Даний заповіт був складений та посвідчений нотаріально в м. Маріуполь Донецької області, 20 травня 2021 року, зареєстровано в реєстрі №2-167. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.1995 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.1999 [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] . Крім того, дід заявника [PERSON] був пенсіонером України і отримував пенсію за віком за місцем свого проживання і реєстрації в м. Маріуполь, що підтверджується його пенсійним посвідченням за № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданим 23.04.2013 року. З 04.04.2022 року [PERSON] був примусово депортований з м. Маріуполь в росію у зв`язку з окупацією росією м. Маріуполь, що підтверджується витягом з міграційної картки серії 6020, виданої міграційною службою росії від 04.04.2022 року про примусове переміщення [PERSON] [PERSON] , перебуваючи на території росії, 01 вересня 2022 року на підставі свого паспорта громадянина України, видав заявнику довіреність на отримання його пенсії в Україні, де зазначено його громадянство України та місце реєстрації в м. Маріуполь Донецької області. [PERSON] помер [INFO] на території росії. [PERSON] як єдиний спадкоємець після смерті діда [PERSON] за заповітом, перебуваючи як внутрішньо-переміщена особа в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в Другу Шепетівську державну нотаріальну контору Хмельницької області, де заведено спадкову справу №62/2023. Однак видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус відмовляється, оскільки необхідно підтвердити громадянство України на день смерті [PERSON] , та його реєстрації в м. Маріуполь Донецької області, та рекомендовано звернутися до суду про встановлення зазначених фактів. Отже, встановлення даного факту заявнику необхідно для того, щоб прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються поясненнями заявника, а також письмовими доказами: копією паспорта заявника; копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про смерть; копією свідоцтва про народження; копією свідоцтва про шлюб та розірвання шлюбу; копією заповіту; копією довідки про впо; копією пенсійного посвідчення; копією довіреності; копією свідоцтва про право власності на житло; листом Другої Шепетівської державної нотаріальної контори від 03.08.2023 року та іншими матеріалами справи. 4. Оцінка суду, застосовані норми права. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту реєстрації особи підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на те, що факт реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, заінтересована особа не заперечує проти заяви, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Outcome: approved