Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

представник позивачки адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23-х років або до закінчення навчання. Позов обґрунтовує тим, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Постановою Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 26.08.2009 відкрито виконавче провадження №14464251 на підставі виконавчого листа № 2-3457, виданого 28.09.2007 Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.02.2010 у справі № 2-1525/2010р. розірвано шлюб між сторонами. В провадженні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №59334075 відповідно до якого [PERSON] мав борг в розмірі 203\~163,31 гривні. 07.06.2021 заступником начальника відділу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколенко С.М. винесено постанову про арешт майна боржника. 01.07.2021 позивачкою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] досяг повноліття. 10.08.2023 [PERSON] вступив до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» денної форми навчання, в зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. В добровільному порядку відповідач не допомагає сину, не зважаючи на те, що він може надавати йому матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Ухвалою від 01.09.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Працевитий Г.О. в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві представник позивачки просив розглядати справу без їх участі. Позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23.08.2003 до 10.02.2010, що встановлено рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.02.2010 у справі № 2-1525/2010 та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.06.2021. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.2005. [PERSON] є студентом 1-го курсу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Хімічні технології та інженерія за спеціальністю 161 Хімічні технології та інженерія для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2027, що підтверджуються договором про надання у закладі вищої освіти №Б23/1 від 10.08.2023, укладеного між Державним вищим навчальним закладок «Донецький національний технічний університет» та [PERSON] . Позивачка [PERSON] та повнолітній [PERSON] мають зареєстровані місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 01.06.2022 № 1055318-2022 та від 24.09.2021 № 860441-2021 та відповіддю № 207796 від 01.09.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру. 01.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.07.2021. В результаті укладення шлюбу позивачкою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частини третьої статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] [INFO] досяг повноліття та на час розгляду справи не досяг двадцяти трьох років. В теперішній час він навчається на денному відділенні за договором, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже він не має можливості працевлаштуватись та отримувати дохід. Відповідач є особою працездатного віку, даних щодо наявності на утриманні у відповідача інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей суду не надано. Даних щодо неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано, доводи позивача, викладені у позові не спростовано. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з інтересів сина сторін та його потреб на достатній рівень життя та розвитку, та, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи, що він продовжує навчання та перебуває на утриманні матері, а відповідачем не надано доказів суду про надання матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку, а також щодо неможливості надання такої допомоги, при цьому суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а отже здатен надавати допомогу сину, який продовжує навчання. Суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 28 серпня 2023 року до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж досягнення ним двадцятитрирічного віку. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~073,60 гривень.

Outcome: approved