Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

11.07.2023 року позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05.09.2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 409. Також просила суд стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн. щомісячно до їх повноліття. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства вони не ведуть і разом не проживають. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Діти залишаються проживати разом із матір`ю, позивачем по справі. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції та про що зроблений відповідний актовий запис № 409. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Спору з приводу поділу майна позивача та відповідача, що є спільною власністю подружжя не має. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, то судом встановлено, що діти на тепер проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні, тому позивач правомірно звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача на її користь. \~ \~ \~ \~Оскільки діти сторін проживають разом з матір`ю, а відповідач є їх батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~27\~Конвенції Організації\~Об`єднаних\~Націй про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~27\~лютого 1991\~року та\~набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 6000,00 грн. щомісячно. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved