Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по день смерті [PERSON] [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на частки житлового будинку, позначеного на плані літ. "А", житловою площею всього будинку 29,89 кв. м, загальною площею 46,85 кв. м, з будівлями та спорудами: сараєм глинобитним, облицьованим цеглою літ "Б", вбиральнею дерев`яною літ "В", спорудженнями 1-3, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що право власності на домоволодіння в цілому належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями померлої були: її син [PERSON] (прийняв спадщину на частки домоволодіння) та її донька [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої спадщину на домоволодіння прийняв її син [PERSON] . Фактично у будинку [PERSON] не проживав, оскільки є громадянином російської федерації і постійне місце його проживання - м. Хабаровськ. У зв`язку з тим, що [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , [PERSON] прийняв рішення подарувати свою частку у власності позивачу та усно вони домовились, що [PERSON] буде продовжувати здійснювати догляд за [PERSON] 29.08.2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. і, таким чином, позивач набув право власності на частку житлового будинку, позначеного на плані літ."А", житловою площею всього будинку 29,89 кв. м, загальною площею 46,85 кв. м, з будівлями та спорудами: сараєм глинобитним, облицьованим цеглою літ "Б", вбиральнею дерев`яною літ. "В", спорудженнями 1-3, що знаходиться по [ADDRESS] . Співвласником будинку (власником часток) є [PERSON] , який позивачу доводиться дальнім родичем. Ще до набуття права власності на права власності на частку домоволодіння, з 2012 року позивач проживав у будинку разом з іншим співвласником - [PERSON] , [INFO] . Сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували, на які потреби спрямовувати спільні доходи, які продукти харчування закуповувати, який сезонний одяг потребує змін, які витрати по комунальним послугам вони несуть щомісяця, спільно вирішували всі побутові потреби, тобто фактично проживали однією сім`єю. Позивач ставився до [PERSON] як до рідного діда, а той сприймав його як онука. У лютому 2018 року [PERSON] поїхав провідати свого племінника [PERSON] до м. Хабаровськ, російська федерація і там [INFO] раптово помер. Оскільки за життя [PERSON] неодноразово висловлював бажання бути похованим за місцем народження, то спільно з його племінником було прийнято рішення про поховання померлого у м. Хабаровськ. Позивач допоміг матеріально на поховання, а також організував поминальний обід серед близьких друзів померлого в Україні. Після смерті [PERSON] позивач продовжує проживати у домоволодінні [ADDRESS] та повністю утримує будинок в цілому. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити\~з викладених\~у позові\~підстав. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. Факт спільного проживання позивача з [PERSON] та ведення спільного господарства підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що в будинку проживав [PERSON] , який поїхав у Росію, де помер. [PERSON] жив і на даний час живе в цьому будинку [ADDRESS] . Позивач жив багато років разом з [PERSON] . Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що він знає позивача, живуть по сусідству. [PERSON] і [PERSON] жили разом, потім [PERSON] поїхав у Росію, де помер. Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що вона знає позивача, живуть по сусідству. Їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] жили разом, потім [PERSON] поїхав у Росію, де помер. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У ст.\~55\~Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В., спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] (а.с.9). Спадкоємцями померлої [PERSON] були: її син [PERSON] (прийняв спадщину на частки домоволодіння) та її донька [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої спадщину на домоволодіння прийняв її син [PERSON] . Фактично у будинку [PERSON] не проживав, оскільки є громадянином Російської Федерації і постійне місце його проживання - м. Хабаровськ. У зв`язку з тим, що [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , [PERSON] подарував свою частку у власності позивачу та усно вони домовились, що [PERSON] буде продовжувати здійснювати догляд за [PERSON] . Згідно Договору дарування від 29.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., [PERSON] на праві власності належить частка житлового будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.7). Співвласником будинку (власником часток) є [PERSON] , який позивачу доводиться дальнім родичем. Ще до набуття права власності на частку домоволодіння, з 2012 року, [PERSON] проживав у вищевказаному будинку разом з іншим співвласником - [PERSON] . Сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували, на які потреби спрямовувати спільні доходи, які продукти харчування закуповувати, який сезонний одяг потребує змін, які витрати по комунальним послугам вони несуть щомісяця, спільно вирішували всі побутові потреби, тобто фактично проживали однією сім`єю. Згідно копії Домової книги, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.15, 16). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Железнодоріжного району адміністрації м. Хабаровська 08 лютого 2018 року, [PERSON] , громадянин Росії, помер [INFO] в м. Хабаровськ Хабаровського краю Російської Федерації (а.с.12). Згідно рапорту ДОП ВП №2 Нікопольського РУП, Лісовий Е.В. дійсно з 2012 року по 2019 рік мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне позивачу для вирішення питання щодо прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] на підставі ст.1261 ЦК України як спадкоємця четвертої черги за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73708887 від 24.08.2023 року, виданої приватним нотаріусом Бойко Л.П., за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.27). Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Дітей у померлого [PERSON] не було, інших близьких родичів, які могли би претендувати на спадщину-також, з питання прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався. Його племінник [PERSON] спадщину не прийняв, є громадянином Російської Федерації і зв`язок з ним обірваний. Позивач же постійно проживав з померлим з 2012 року до його смерті і вважав себе таким, що прийняв спадщину. Проте, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом. Оскільки позивач на час смерті діда постійно проживав разом з ним, про відмову від спадщини не заявляв, в силу ч. 3\~ст. 1261 ЦК України\~суд вважає його таким, що він прийняв спадщину. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ч.5 пункту 9 Листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності, тому позивач звертається до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємця четвертої черги за законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6\~Рішення Конституційного\~Суду\~України від 03.06.1999 року №5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до\~ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217\~Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 Цивільного кодексу України\~- Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини". Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що у судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] з 2012 року до 05.02.2018 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, а саме оформлення спадщини, і встановити його іншим шляхом неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved