Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS] . В позові вказала, що квартира [ADDRESS] , наймачем якої вона є, в якій постійно проживає та зареєстрована, знаходиться у комунальній власності. ЇЇ донька, яка є відповідачкою у справі, з 2021 року в квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному житлі. Відповідачка квартиру залишила добровільно, не користується житлом без поважних причин понад встановлені строки, витрат по сплаті комунальних послуг не несе, інтересу до житла не виказує, залишаючи квартиру, забрала всі свої особисті речі. Вирішення питання припинення реєстрації в позасудовому порядку не є можливим, оскільки позивачці невідомо місцеперебування доньки. Встановлених законом підстав для збереження за нею права на житло на час її відсутності немає. Будинок, в якому розташована квартира, перебуває в управлінні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 151». Перебування відповідачки на реєстраційному обліку в зазначеному житлі спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки вона не мешкає в ній без поважних причин понад встановлені законом строки. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 25.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. \~ \~ \~ \~Заходи забезпечення позову в справі не приймалися. В судовому засіданні представник позивача адвокат Трачук Н.І. пояснила, що відповідачка залишила квартиру ще до досягнення повноліття, не повідомивши матері адресу нового житла, з того часу позивачка не лише не знає про місцеперебування доньки, а й навіть не спілкується з нею ані особисто, ані за допомогою засобів телефонного та іншого зв"язку. У зв"язку з викладеним просить про задоволення позову. Відповідачка, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася з невідомих причин. Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у її відсутність в порядку ст. 211 ЦПК України або про відкладення судового розгляду суду не надала. За згаданих обставин зі згоди представника позивачки суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника позивачки, свідка [PERSON] , яка показала, що з 2006 року, коли вона з родиною оселилась в будинку [ADDRESS] , вона жодного разу не бачила доньку позивачки, яка, зі слів [PERSON] , з народження проживала разом із своєю тіткою, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , що належить Запорізькій міській раді та перебуває на балансі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 151» (а. с. 27). Крім неї на реєстраційному обліку в житлі перебуває відповідач [PERSON] (а. с. 11). Як випливає з акту комісії, утвореної об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 151», від 18.09.2023 року, відповідачка в зазначеному житлі не проживає з моменту створення ОСББ « [INFO] », не з`являється до спірного помешкання, не зберігає в ньому свої речі (а. с. 27). Особливості користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду внормовано Главою 2 ЖК України. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення в силу ст. 61 ЖК України У відповідності до ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. З наведеного положення житлового законодавства випливає, що лише ті члени сім`ї, що проживають разом з наймачем, користуються нарівні з ним правами, які встановлені договором найму жилого приміщення. На це вказує зміст словосполучення «проживають разом з наймачем». Виходячи з викладеного суд вважає, що право користування приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду може бути зумовлено його реалізацією, тобто постійним проживанням в цих приміщеннях. Наслідки непроживання в таких приміщеннях понад встановлені законом строки врегульовані статтею 71 ЖК України, відповідно якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому вказане обмеження, як зазначено, застосовується як до наймача, так і до інших осіб, що проживають в приміщенні. Виключення з цього правила, коли тимчасово відсутні особи вправі залишити житло на строк, більш тривалий, встановлені частиною третьою цієї статті. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом (ч. 2 ст. 71 ЖК України). За роз`ясненнями пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вирішуючи спір на користь позивачки, суд виходить з того, що надані нею фактичні дані беззаперечно свідчать про непроживання відповідачки в спірному приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин; про відсутність у неї права на зберігання за нею житла понад шість місяців; а також про відсутність у неї броні на вказане приміщення. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених прав учасників цивільних правовідносин, тому суд, констатуючи наявність порушень права позивача фактом формального збереження права відповідачки на користування спірним житлом, вбачає всі підстави для застосування обраного позивачем способу захисту права та задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved