Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою, яка від його імені підписана його представником Жур`ян Русланом Миколайовичем до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовної заяви, представник позивача зазначив, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] , будучи членами колгоспу, побудували домоволодіння - колгоспний двір та в подальшому в ньому були зареєстровані та мешкали за адресою: [ADDRESS] . При цьому батькам позивача раніше не виділялись їх частки в спільному майні колгоспного двору відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦК УРСР, їх частки не зменшувались, а також в їх виділенні не відмовлялось, відповідно до ч. 3 ст. 123 ЦК УРСР та вони не були визнані такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору на підставі ст.. 126 ЦК УРСР. Таким чином, батьки позивача мали право власності на вищезазначений житловий будинок в рівних частках, а саме по 1/2 частки кожному. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . На момент його смерті, разом з ним мешкала його дружина - мати позивача [PERSON] , але вона протягом шести місяців подала нотаріусу заяву про відмову вступу у спадкові права, на користь позивача. В результаті, позивач подав заяву про прийняття спадщини всього майна після смерті батька та оформив право власності на земельну частку СВК «Україна». Але частку домоволодіння, колишнього колгоспного двору, який належав спадкодавцю не оформив, у зв`язку з тим, що батько при житті належним чином не оформив цю власність. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті мешкала одна в [ADDRESS] . За життя мати позивача склала заповіт, яким заповідала все своє майно синам у рівних частках. Після смерті матері, позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом та оформив право власності на земельну ділянку пай, що належав померлій матері. 26.04.2023 року позивача звернувся до приватного нотаріуса з заявою про оформлення спадщини у вигляді житлового будинку після смерті батьків, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке рахується як колгоспний двір. В зв`язку з вищезазначеним позивач просить суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на цілий житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 61,5 кв. м., житловою площею 36,2 кв. м.), господарські споруди: літ. «а2» - прибудова, літ. «а3» - навіс, літ «Б1» - комора, літ. «б2» - прибудова, літ. «В»- сарай, літ. «Г» - убиральня, №1-6;І - надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача\~Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив розглянути справу без участі представника відповідача. На підставі письмових заяв усіх учасників справи та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.\~200, 223,\~247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] зареєстрованого 11.08.1958 року та виданого повторно 16.07.1975 року с. Шевченкове Кілійський район Одеська область встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 79 від 11.08.1958 року, /а. с. 9/. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 11 за 1991-1995 роки, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради за вих. № 1055 від 29.06.2023 року встановлено, що станом на 16.04.1991 року житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, до складу якого входили: - [PERSON] 1930 року народження голова двору; - [PERSON] , 1933 року народження - дружина, /а. с. 15/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого 22.07.2002 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та виданого повторно 16.06.2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, актовий запис № 49 від 21.07.2002 року, /а. с. 11/. Відповідно до заяви [PERSON] за вх. № 13 від 09.01.2023 року поданої до Кілійської державної нотаріальної контори встановлено, що заявник відмовляється від належної йому частки спадкового майна, що залишилося після смерті матері [PERSON] , який помер [INFO] , на користь сина померлого [PERSON] , [INFO] , /а. с. 65/. Відповідно до заяви [PERSON] за вх. № 17 від 23.01.2003 року поданої до Кілійської державної нотаріальної контори встановлено, що заявник відмовляється від належної їй частки спадкового майна, що залишилося після смерті матері [PERSON] , який помер [INFO] , на спадщину не претендує, /а. с. 64/. Відповідно до заяви [PERSON] , діючої за довіреністю від імені [PERSON] за вх. № 46 від 23.01.2003 року поданої до Кілійської державної нотаріальної контори встановлено, що заявник приймає спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі чого була заведена спадкова справа № 11/2003 від 09.01.2003 року /а. с. 61/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 219 встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] , який проживає [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» с. Шевченкове, Кілійського району, розміром 2,9 умовних кадастрових гектарів, за оцінкою тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім грн.., належного спадкодавцю на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 404 від 23 вересня 1996 р., посвідченого сертифікатом ОД № 0075335, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 28 січня 1997 року і зареєстрованим там же 28 січня 1997 р. за № 9005, довідки Кілійського районного відділу земельних ресурсів № 29 від 23.01.2003 р., /а.с.13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.06.2022 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Шевченкове Ізмаїльський район Одеська область, актовий запис № 366 від 29.06.2022 року, /а. с. 10/. Згідно заповіту від 02.08.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 115 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала в рівних долях дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , /а.с.14/. Відповідно до заяви [PERSON] за вх. № 373 від 21.12.2022 року поданої до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. встановлено, що заявник відмовляється від належної йому частки спадкового майна, як за законом так і за будь-яким заповітом, що залишилося після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на користь сина померлої [PERSON] , [INFO] , /а. с. 41/. Відповідно до заяви [PERSON] за вх. № 374 від 21.12.2022 року поданої до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. встановлено, що заявник приймає спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі чого була заведена спадкова справа № 192/2022 від 21.12.2022 року /а. с. 41/. Згідно виписки з по господарської книги, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 1130 від 21.12.2022 року встановлено, що [PERSON] , 1933 року народження, яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] із 1959 року до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована одна спадкодавець, /а.с.42/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.04.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 545 встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 02 серпня 2006 року, зареєстрованого у реєстрі за № 115, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1933 року народження, яка померла [INFO] є її син, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем проживання [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовився спадкоємець за заповітом, син спадкодавця, [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 2,7299 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованої 05.12.2017 року відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД № 075981, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 03 грудня 2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 07 жовтня 2004 року № 583 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010452200473, кадастровий номер 5122385900:01:003:0421, /а.с.49/. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» 09.01.2023 року встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 61,5 кв. м., житловою площею 36,2 кв. м.), літ. «а2» - прибудова, літ. «а3» - навіс, літ «Б1» - комора, літ. «б2» - прибудова, літ. «В»- сарай, літ. «Г» - убиральня, №1-6;І - надвірні споруди, /а. с. 18-21/. Згідно довідки № 1938 від 31.01.2023 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, /а.с.22/. Відповідно до інформаційного листа за вих. № 89/02-14 від 26.04.2023 року виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, /а. с. 51/. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~статті \~41 Конституції України\~ кожен \~має\~ право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~визначеному законом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~ст. 120 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 123 ЦК УРСР\~доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення\~нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається\~виходячи з рівності часток всіх членів двору\~включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17\~Закону Української РСР «Про власність»\~майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність\~в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 5 ч. 2 ст.\~293, ст.\~315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного, суд вважає встановленим факт належності по 1/2 частки житлового будинку в [ADDRESS] , - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як учасникам колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору. Та, з урахуванням відмови [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка, встановленим факт прийняття спадщини, а саме 1/2 частки житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в\~ст. 1218 ЦК\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості оформити право власності в нотаріальній конторі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved