Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

22.09.2023 р. ТОВ «Центр міжнародного обміну» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус КМНО Незнайко Є.В., про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів про державну реєстрацію обтяжень. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач є власником об`єкту нерухомості - нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Краковецькою А.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2503. 12.02.2016 р. між ТОВ «Центр міжнародного обміну» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким зазначені нежитлові приміщення відчужено на користь [PERSON] . В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.09.2018 р. у справі № 761/31155/16-ц, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Центр міжнародного обміну», а саме визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу недійсним, застосовано наслідки недійсності цього правочину та повернуто ТОВ «Центр міжнародного обміну» нежитлові приміщення. Так, у рішенні судом було встановлено, що майно вибуло із права власності ТОВ «Центр міжнародного обміну» поза його волею, договір купівлі-продажу було укладено особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220580941 від 17.08.2020 р., на даний час власником нежитлових приміщень є позивач. Позивач зазначає, що під час незаконного володіння нежитловими приміщеннями, 13.10.2016 р. між [PERSON] , як іпотекодавцем, та [PERSON] , як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є.В. Предметом вказаного іпотечного договору є передача в іпотеку нерухомого майна - нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 іпотечного договору, предмет іпотеки належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, який було визнано недійсним в судовому порядку. На підставі іпотечного договору приватний нотаріус КМНО Незнайком Є.В. до Державного реєстру іпотек було внесено запис про іпотеку № 16897979 від 13.10.2016 р., а також запис про обтяження на нерухоме майно № 16898134 від 13.10.2016 р. Посилаючись на те, що іпотекодавець неправомірно набув у власність нерухоме майно, що встановлено у рішення суду, позивач вважає, що за таких обставин іпотечний договір необхідно визнати недійсним та скасувати внесені приватним нотаріусом на підставі нього записи, а тому звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 05.11.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.03.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові, при цьому проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзивів не подали. Третя особа в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідачі, що належним чином повідомлялись про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, відзивів не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ТОВ «Центр міжнародного обміну» є власником об`єкту нерухомості - нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.10.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Краковецькою А.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2503, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220580941 від 17.08.2020 р. 12.02.2016 р. між ТОВ «Центр міжнародного обміну» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким зазначені нежитлові приміщення відчужено на користь [PERSON] . В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.09.2018 р. у справі № 761/31155/16-ц, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Центр міжнародного обміну», а саме визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу недійсним, застосовано наслідки недійсності цього правочину та повернуто ТОВ «Центр міжнародного обміну» нежитлові приміщення. Так, у рішенні судом було встановлено, що майно вибуло із права власності ТОВ «Центр міжнародного обміну» поза його волею, договір купівлі-продажу було укладено особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220580941 від 17.08.2020 р., на даний час власником нежитлових приміщень є позивач. Позивач зазначає, що під час незаконного володіння нежитловими приміщеннями, 13.10.2016 р. між [PERSON] , як іпотекодавцем, та [PERSON] , як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є.В. Предметом вказаного іпотечного договору є передача в іпотеку нерухомого майна - нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 іпотечного договору, предмет іпотеки належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, який було визнано недійсним в судовому порядку. На підставі іпотечного договору приватний нотаріус КМНО Незнайком Є.В. до Державного реєстру іпотек було внесено запис про іпотеку № 16897979 від 13.10.2016 р., а також запис про обтяження на нерухоме майно № 16898134 від 13.10.2016 р. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що іпотекодавець неправомірно набув у власність нерухоме майно, що встановлено у рішення суду, позивач вважає, що за таких обставин іпотечний договір необхідно визнати недійсним та скасувати внесені приватним нотаріусом на підставі нього записи. Так, 14.09.2018 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі № 761/31155/16-ц, яким задоволено позов ТОВ «Центр міжнародного обміну», зокрема визнано недійсним вказаний недійсним договір купівлі-продажу від 12.02.2016 р., укладений між ТОВ «Центр міжнародного обміну» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дрябенко К.А. та зареєстрований в реєстрі за № 34, а також застосовано наслідки недійсності цього правочину та повернуто ТОВ «Центр міжнародного обміну» нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У вказаному рішенні, яке набрало законної сили, судом встановлено, що оскільки на момент укладення договору в ЄДР була відображена інформація, внесена на підставі незаконних реєстраційних дій, які згодом були скасовані, договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а тому договір купівлі-продажу від 12.02.2016 р., укладений між ТОВ «Центр міжнародного обміну» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дрябенко К.А. та зареєстрований в реєстрі за № 34, слід визнати недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину передбачених ч.1 ст. 216 ЦК України. Зазначені обставини в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Разом з тим, 13.10.2016 р. між [PERSON] , як іпотекодавцем, та [PERSON] , як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є.В. Предметом вказаного іпотечного договору є передача в іпотеку нерухомого майна - нежитлових приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 110 - літ.«А»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які згідно п.1.1 іпотечного договору належать іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2016 р., укладеного між ним та ТОВ «Центр міжнародного обміну», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дрябенко К.А. та зареєстрований в реєстрі за № 34. 13.10.2016 р. на підставі іпотечного договору приватний нотаріус КМНО Незнайком Є.В. до Державного реєстру іпотек було внесено запис про іпотеку за № 16897979 та запис про обтяження на нерухоме майно за № 16898134. Враховуючи, що на момент укладення спірного іпотечного договору, предмет іпотеки належав на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який у судовому порядку був визнаний недійсним, отже фактично нерухоме майно вибуло з власності ТОВ «Центр міжнародного обміну» неправомірно, суд вважає, що за таких обставин укладаючи іпотечний договір [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність правочину визначається за правилами статей 203, 215 ЦК України. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що іпотекодавець під час укладення спірного іпотечного договору не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки правочин, на підставі якого він набув у власність предмет іпотеки було скасовано в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати недійсним іпотечний договір, укладений 13.10.2016 р. між [PERSON] , як іпотекодавцем, та [PERSON] , як іпотекодержателем, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2432, а також скасувати внесені на підставі вказаного договору записи про державну реєстрацію обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема від 13.10.2016 р за №№ 16897979, 16898134. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00 коп. у рівних частках, а саме по 3153,00 грн. з кожного.

Outcome: approved