Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

15 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 14 лютого 2018 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до сімейного життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинилися з літа 2019 року Просить шлюб укладений з відповідачкою розірвати. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю та згодна на розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2018 року та серії [NUMBER] від 14 лютого 2018 року (а.с. 3, 4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2020 року (а.с. 9). Подружнє життя з відповідачем не склалося так як вони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. З літа 2019 року вони спільне господарство не ведуть та з цього часу мешкають за різними адресами. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073 гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved