Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

[PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття. 01 серпня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08 вересня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення [PERSON] в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 29 вересня 2023 року (вх. № 48304) до суду надійшов відзив на позов, поданий відповідачем [PERSON] , з викладення позиції щодо підстав для часткового задоволення позову, оскільки стягнення аліментів у визначеному розмірі позивачем буде обтяжливим для відповідача, оскільки на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , а тому відповідач спроможній сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2 500,00 гривень, щомісячно. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що з 04 жовтня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2018 року рішенням Срібнянським районним судом Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки подружжя не підтримують, проживають окремо. Після припинення шлюбних відносин, відповідач повністю припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, яка постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування та інше, що потребує значних коштів, враховуючи постійне зростання цін на товари та продукти. За таких обставин позивачу важко самостійно в повній мірі фінансово забезпечити утримувати дитину, забезпечувати їй належне харчування, витрачати додаткові кошти для забезпечення належного утримання дитини, врегулювати спірні питання в досудовому порядку не виявилось за можливе, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечую щодо задоволення позову в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі 2 500,00 грн., при ухваленні рішенні просив врахувати, що з 04 жовтня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2018 року рішенням Срібнянським районним судом Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22 листопада 2019 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , під час перебування у шлюбі народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . 20 вересня 2021 року рішенням Варвинським районним судом Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23 червня 2023 року Варвинським районним судом Чернігівської області ухвалено рішення, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.Відповідач наголосив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, однак зауважив, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів в розмірі який заявлено та який перевищує рекомендований розмір аліментів встановлений Законом України «Про Державний бюджет України» Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, правом надати письмові пояснення щодо позову або відзиву щодо предмета спору, з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечень проти позову не скористалася. Таким чином, вислухавши учасників цивільного процесу, наведенні доводи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупність, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомленні ними обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення, виходячи з наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 04 жовтня 2011 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина - денька [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2018 року Срібнянським районним судом Чернігівської області ухвалено рішення, яким шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що складено актовий запис № 418 від 04 жовтня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Після розірвання шлюбу позивач обрала прізвище - « [PERSON] ». Виходячи з положень статей 181, 182 Сімейного кодексу України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідач є особою працездатного віку, докази про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду надано не було. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, з урахуванням положень статі 182 Сімейного кодексу України, суд враховує наявність рішення Варвинського районного суду Чернігівської області ухваленого 23 червня 2023 року, в межах розгляду цивільної справи №731/303/23, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі - 1/5 (однієї п`ятої) частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень, щомісячно, чим не виконано вимоги частини 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 Цивільного процесуального кодексу України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", таку правову позицію висловив Верховний суд України у справі №6-113 цс13 від 06.11.2013 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні. Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, з проведенням індексації у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» Визначаючи розмір аліментів в розмірі меншому ніж заявлений у позовній заяві суд враховує наявність у відповідача малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні відповідача, та за рішенням суду відповідача зобов`язано сплачувати аліментів в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд присуджує відповідачу до сплати аліментів на утримання малолітньої дитини починаючи з 21 липня 2023 року (дня пред`явлення позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття. Слід також зазначити, що сторони не позбавлені можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом або про зміну порядку та способу стягнення аліментів, або про зміну їх розміру. Окрім того, в разі понесення позивачем додаткових витрат на дитину, він має право на відшкодування їх матір`ю дитини в порядку і розмірі, визначеному ст. 185 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: partial