Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

У березні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 січня 2009 року після смерті [INFO] [PERSON] вона є власником частини житлового будинку [ADDRESS] . В 1970 році між нею (позивачкою) та іншим співвласником будинку [PERSON] було укладено усний договір купівлі продажу іншої частини житлового будинку, про сплату коштів за цю частину будинку 12 вересня 1970 року [PERSON] було складено відповідну розписку. Вона (позивачка) не могла оформити право власності на вказану частину будинку, так як [PERSON] виїхав з місця проживання з смт. Пісківка і більше не приїздив. Від родичів [PERSON] їй (позивачці) стало відомо, що він давно помер і відомості про його спадкоємців відсутні. Оскільки фактично цілий вказаний будинок з 1970 року перебуває у її /позивачки/ володінні, весь цей час вона відкрито та безперервно ним користується, здійснила його перебудову, то просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинку за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Пісківська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі Вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30 січня 2009 року Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] , належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] /18-19/. Згідно розписки від 12 вересня 1970 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 700 рублів за продаж ним частини жилого будинковолодіння, що знаходяться по [ADDRESS] /а.с.9/. З копії інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що частина житлового будинку належить на праві власності [PERSON] , а частина житлового будинку належить на праві власності [PERSON] /80-155/. Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Враховуючи викладене, оскільки позивачка, починаючи з 1970 року безперервно користується вищевказаним будинковолодінням, в тому числі і 1/2 частиною даного будинку, що належала [PERSON] , цією частиною будинку позивачка заволоділа добросовісно, власник даної частини будинку [PERSON] помер, відомості про його спадкоємців невідомі, спадщина також не визнана відумерлою, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: approved