Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 червня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 1000 доларів США на користь [PERSON] , а токож судові витрати у розмірі 1073,60 грн. за сплату судового збору та 3\~000 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог,\~позивач в\~позовній заяві\~посилався на\~те,\~що, відповідно до розписки, складеної та підписаною відповідачем 24 листопада 2021 року ним отримано від позивача грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США, які він зобов`язався повернути у строк до 24 січня 2022 року. Як видно з розписки, нею підтверджено факт отримання в борг певної грошової суми. Відповідач у визначений умовами договору строк суму позики не повернув. (а.с. 2-7). Відповідач не скористувалась своїм правом на подачу відзиву. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 червня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.24). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.26-27). До суду\~27\~червня 2023\~року надійшла\~інформація про\~зареєстроване у\~встановленому законом\~порядку місце\~проживання (перебування)\~відповідача (а.с. 26-27). Ухвалою судді від 27 червня 2023 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. (а.с.28-29). Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 24 листопада 2021 року між Позивачем та відповідачем укладено розписку від 24 листопада 2021 року відповідно до якої [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, зі строком повернення до 24 січня 2022 року. З моменту\~виплати грошових\~коштів,\~Відповідач більше\~не виконував\~взяті на\~себе зобов`язання.\~До теперішнього\~часу Відповідач\~борг не\~повернув,\~чим взяті\~на себе\~зобов`язання\~не виконав. Судом встановлено, що у даній цивільній справі спір виник у зв`язку із неповерненням та невиконання зобов`язання щодо повернення коштів в обумовленому сторонами розмірі та строки. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або також кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047\~ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із розписки від 24 листопада 2021 року, вбачається, що відповідач отримав 1000 доларів США. Частиною 1 статті 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Крім того, частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже надана розписка є тим документом, що підтверджує виникнення у сторін правовідносин за договором позики. У зазначений в договорі строк відповідач, в повному обсязі отримані в якості позики кошти не повернув, чим відповідач порушив умови договору. Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що за договором позики відповідач отримав у борг 1000 доларів США, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача коштів на правову допомогу, суд вважає, що ЦПК України не встановлює вимог до надання розрахунку (опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, у тому числі відображення у такому розрахунку часу витраченого адвокатом, а тому такий розрахунок може бути наданий у будь-якій письмовій формі, у тому числі може відображатися в акті виконаних робіт (наданих послуг). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначає\~Верховний\~Суд\~ у\~\~постанові\~від 17.10.2018р.\~по\~справі\~№ 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорар та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК України в редакції від 18.03.2003р.). У постанові\~Верховного\~Суду\~від 11.11.2020р.\~у\~справі\~№ 673/1123/15-ц\~(посилання\~на\~постанову\~Верховного Суду\~від\~02.09.2020р.\~у\~справі\~№ 329/766/18),\~а\~також\~у постанові\~Верховного\~Суду\~від 03.10.2019р.\~у\~справі\~№ 922/445/19 зроблені висновки, що судові витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. Суд зазначає, що представником позивача на підтвердження понесення Гладковою В.В. судових витрат на професійну правничу допомогу долученні: договір про надання правничої допомоги №12/06/23 від 12 червня 2023 року (а.с.13-19), рахунком фактурою №12/06/23 від 14 червня 2023 року (а.с.20), касовим ордером (а.с.21), актом прийому-передачі виконаних робіт від 16 червня 2023 року. (а.с.22). Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, також вважає, що такі судові витрати дійсно пов`язані саме із розглядом даної справи. Втім, суд вважає, що суму витрат позивача на професійну правничу допомогу варто зменшити, виходячи з наступного. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольни стягнення коштів за надання правничої допомоги, а саме в розмірі 3000 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1073,60 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved