Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки у розмірі 409, 10 грн. та моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] послався на те, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн., який набрав законної сили 30 листопада 2021 року. Згідно вироку суду визнано доведеним, що 14.08.2021 приблизно о 20 годин 45 хвилин [PERSON] знаходився разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Перебуваючи біля вищевказаного домоволодіння, між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник усний конфлікт, в ході якого у [PERSON] виник умисел, спрямований на нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] в ході конфлікту штовхнув долонями обох рук в область грудної клітини потерпілого, від чого останній. тримаючись на ногах, перехиляється назад. Після чого [PERSON] , продовжуючи (реалізовувати свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, підбіг до [PERSON] та наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої задньої бокової поверхні шиї. В результаті злочинних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] були спричинені, тілесні ушкодження у виді синця та садна на шиї, які згідно з висновком експерта №09-1632/2021 від 21.10.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. Дану справу розглянуто в спрощеному порядку, так як підозрюваний [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Вказав, що матеріальні збитки становлять витрати на судово-медичну експертизу, яку провів спеціаліст в галузі судової медицини [PERSON] та отримання висновку. Щодо моральної шкоди то [PERSON] зазначив, що вона полягає у завданні, як фізичного болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Зазначив, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдані психічні страждання у формі сорому, неспокою та приниження, завдані психічні страждання виражені у найвищій мірі - страх та відчай, змушений був для захисту своїх прав звернутися до експерта, адвоката, відвідувати слідчого, брати участь у слідчому експерименті, постійно повертаючись думками у ті події та розповідаючи їх знову і знову. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] вважаючи його незаконним та необґрунтованим, при цьому зазначив, що цивільний позов у межах кримінальної справи не пред`являвся. Вказав, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Також зазначив, що фіскальні чеки, а саме чек № 6504 від 16.08.2021 р. та N: 6503 від 16.08.2021 р. не містять жодної інформації, щодо оплати саме судово-медичної експертизи [PERSON] та не додано рахунок щодо сплати послуг судово-медичної експертизи, а також вважає, що позивачем не доведена як наявність підстав для притягнення його до відповідальності за відшкодування моральної шкоди, так і не зазначено, з яких міркувань виходив позивач при визначенні розміру шкоди. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мироненко С.С. (дистанційно) підтримав позовні вимоги та просив їх задовільнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Оніщенко Н.О (дистанційно) заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, які викладені у відзиву. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом установлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн., який набрав законної сили 30 листопада 2021 року. Згідно вироку суду визнано доведеним, що 14.08.2021 приблизно о 20 годин 45 хвилин [PERSON] знаходився разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Перебуваючи біля вищевказаного домоволодіння, між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник усний конфлікт, в ході якого у [PERSON] виник умисел, спрямований на нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] в ході конфлікту штовхнув долонями обох рук в область грудної клітини потерпілого, від чого останній. тримаючись на ногах, перехиляється назад. Після чого [PERSON] , продовжуючи (реалізовувати свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, підбіг до [PERSON] та наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої задньої бокової поверхні шиї. В результаті злочинних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] були спричинені, тілесні ушкодження у виді синця та садна на шиї, які згідно з висновком експерта №09-1632/2021 від 21.10.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. Дану справу розглянуто в спрощеному порядку, так як підозрюваний [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Щодо матеріальних збитків, то позивач [PERSON] послався на те, що він поніс витрати на судово-медичну експертизу, яку провів спеціаліст в галузі судової медицини [PERSON] та отримання висновку складають 409, 10 грн. Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом тим, з копії висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №897-2021 від 16.08.2021 року не вбачається відомостей про її вартість. З копій чеків на суму списання 122, 50 грн. та 286, 60 грн. також не вбачається відомостей що вони були сплачені за витрати на судово-медичну експертизу. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальних збитків у розмірі 409, 10 грн., слід відмовити. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій відповідачів, то суд вважає, що з урахуванням вироку суду, яким [PERSON] визнано винним позивач [PERSON] має право на їх стягнення. При визначенні розміру моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] не надав конкретно документально підтверджених доказів погіршення його психічного стану та глибини душевних страждань. Окрім цього, суд врахуває також те, що на утриманні відповідача перебувають неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . А тому, суд виходячи з засади розумності, виваженості та справедливості вважає, що позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволенню частково, а саме в розмірі 2 500 грн., а в іншій частині розміру відмови. Відтак, сам позов підлягає до задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи ту обставину, що позивач від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом звільнений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то із відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути 254,00 грн. судового збору.( Сума, пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 10 % від розміру задоволених позовних вимог). На підставі ст. ст. 23, 1166, 1177, 1167 ЦК України,

Outcome: partial