Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.07.2019 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. З січня 2021 року шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам подружжя та дитини, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник за ордером - адвокат Голубніченко В.О. через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник за ордером - адвокат Мироняк Т.С. через канцелярію суду подала заяву згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач виявила бажання залишити собі прізвище чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2019 року, який зареєстровано Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 370. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. Шлюбні відносини сторони припинили та більше року проживають окремо. Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась, її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя й дитини, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved