Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між нею та відповідачем по справі [PERSON] зареєстровано шлюб 06.03.2021, про що свідчить відповідний актовий запис за № 12, виданий Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжергіонального управління Міністертсва юстиції (м. Київ). [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Наразі малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка № 10-13-828 від 23.08.2023, видана виконавчим комітетом Березанської міської ради. Всі витрати на сина несе позивач. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною [PERSON] не має. Відповідач, як стверджує позивач, має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного сина - [PERSON] , який проживає разом з матір`ю. Як зазначено у позовній заяві, позивач не може працювати, тому що доглядає малолітню дитину, яка потребує її уваги і догляду цілодобово. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини та допомоги [PERSON] , тому вона змушена звернутися до суду. Згідно з інформацією з відкритих джерел, реєстру боржників та реєстру виконавчих проваджень, з відповідача стягнень не проводиться, на його утриманні ніхто не знаходиться. Відтак, позивач за первісним позовом [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Так, у зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06.03.2021 у відділі РАЦС м. Березань, актовий запис серія І-ОК № 320764 від 06.03.2021. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він з відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільно нажите майно відсутнє. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин 01.07.2023. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення неможливе. 28.08.2023 було прийнято первісну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про що винесено відповідну ухвалу. 19.09.2023 ухвалою Березанського міського суду Київської області зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Березанського\~міського суду\~Київської області\~від 27.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач за первісним позовом [PERSON] не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив. Проте, 03.10.2023 [PERSON] подав до канцелярії суду клопотання, у якому зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] , але просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення з нього аліментів з частини всіх видів доходів до 1/6. Клопотання обґрунтовує тим, що він проходить службу в ЗСУ і всі його доходи складаються виключно з грошового забезпечення, яке він отримує від держави за проходження військової служби та використовуються ним значною мірою для виконання службових обов`язків. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Щодо позовних вимог [PERSON] до неї як до відповідача за зустрічним позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги до [PERSON] про розірвання шлюбу підтримав. Представник позивача [PERSON] адвокат Семиряко О.М. протизадоволення зустрічних позовних вимог не заперечував. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~-\~СК України)\~визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 7-10 ст. 7 СК України сімейні відносини\~регулюються цим\~Кодексом та\~іншими нормативно-правовими\~актами. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини,\~іншими міжнародними\~договорами України,\~згода на\~обов`язковість\~яких надана\~Верховною Радою\~України. Регулювання\~сімейних відносин\~має здійснюватися\~з максимально\~можливим урахуванням\~інтересів дитини,\~непрацездатних членів\~сім`ї. Сімейні\~відносини регулюються\~на засадах\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 (набула чинності для України 27.09.1991) передбачає, що в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до\~ст.\~183\~СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 10.08.2023 Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народився [INFO] , про що 28.09.2021 Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 76 від 28.09.2021 (а.с. 8). 06.03.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 06.03.2021 Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис за № 12 та 10.08.2023 повторно видано Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки № 10-13-828 від 23.08.2023, виданої Виконавчим комітетом Березанської міської ради, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2021 р.н. (а.с. 9). Як стверджує позивач [PERSON] , всі витрати на сина несе вона сама, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має. Відповідач має можливість сплдачувати аліменти на утримання спільного сина - [PERSON] , який проживає разом з матір`ю, проте ухиляється від утримання малолітньої дитини. На спростування заявлених позовних вимог про стягнення аліментів відповідач [PERSON] надав суду клопотання, у якому просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення з нього аліментів з частини всіх видів доходів до 1/6, з огляду на те, що він проходить службу в ЗСУ і всі його доходи складаються виключно з грошового забезпечення, яке він отримує від держави за проходження військової служби та використовує їх значною мірою для виконання службових обов`язків. До клопотання долучив копію військового квитка та довідку Форми 5 про перебування на військовій службі (а.с. 50; 51). Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неможливості сплати ним аліментів на утримання дитини у заявленому позивачем до стягнення розмірі, оскільки такий розмір аліментів відповідає нормам чинного законодавства, яке спрямоване на забезпечення прав неповнолітньої дитини на належне її утримання зі сторони одного із батьків. [PERSON] як військовослужбовець Збройних Сил України відповідно до чинного законодавства отримує грошове забезпечення, тобто має постійний дохід. Доказів того, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі частини з всіх його доходів суду не надано. Так само як не надано доказів наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків тощо. Суд наголошує на тому, що позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України. У даному випадку врахуванню підлягає не тільки факт перебування відповідача на службі в ЗСУ, що, як він стверджує негативно позначається на його доходах, а й інтереси дитини, якій має бути забезпечений достатній для її нормального функціонування рівень життя з урахуванням соціально-економічної ситуації в країні. Утримання дитини, надання їй необхідного матеріального забезпечення, яке є не меншим, ніж встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, покладається на обох батьків, а не повинно повністю покладатися на одного з батьків. З огляду на вік дитини ( [PERSON] [INFO] ) позивач [PERSON] не може працювати, тому що доглядає малолітню дитину. Суд вважає, що розмір аліментів у розмірі\~на одну\~дитину \~ заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини. Таким чином, щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів неможливості стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, відтак, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо зустрічного позову про розірвання шлюбу, суд виходить з такого. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Як стверджує позивач за зустрічним позовом, протягом останніх двох років сімейне життя між ним та [PERSON] поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин 01.07.2023. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, тому примирення неможливе. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] жодним чином заявлені до неї позовні вимоги не спростувала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Зважаючи на те, що позивач за зустрічним позовом наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Відтак, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1) ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі статей 7, 24, 105, 112, 141, 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved