Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

У липні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд визнати недійсними електронні торги з примусової реалізації предмета застави автомобіля «Тойота Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, проведені 30.07.2020 організатором торгів приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., виконавцем торгів державним підприємством «СЕТАМ», викладені у формі протоколу №494104 проведення електронних торгів від 30.07.2020 та акту про проведення електронних торгів від 05.08.2020. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що приватним виконавцем Русецькою О.О., у межах зведеного виконавчого провадження №60530707, було проведено реалізацію предмета застави за договором №014/119105/3161/73 від 04.12.2006 яким є автомобіль марки «Тойота Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] , з порушенням ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження». З огляду на те, що вказане порушення потягло за собою зарахування виручених коштів не на користь стягувача у виконавчому провадженні, а на користь заставодержателя, що за твердженням позивача не зменшує розмір його заборгованості, останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем ДП «СЕТАМ», було надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими вимогами. Так, останнім зазначено, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки оскаржувані дії повинні бути предметом розгляду скарги поданої за правилами ст.447 ЦК України. Також зазначено про те, що позивачем, у позові, не вказано яким саме чином порушення ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» вплинуло на права останнього. Відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останньою зазначено, що кошти отримані від реалізації арештованого майна, перераховані заставодержателю цього майна на підставі поданих ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» документів, який в свою чергу є набувачем прав та обов`язків заставодержателя за договором застави №014/119105/3161/73 від 04.12.2006, яке має статус стягувача у виконавчому провадженні відкритому на виконання заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2011 ухваленого за результатами розгляду справи №2-166/11. Також зазначено про те, що Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у справі №203/3582/20 вже досліджувалося питання правомірності дій приватного виконавця під час реалізації автомобіля марки «Тойота Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] . Третя особа ТОВ «Вердикт Капітал» надало письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів. Позивачем було надано відповідь на відзив в якій зазначено про те, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не є стягувачем у виконавчому провадженні. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.08.2021 позовну заяву [PERSON] , залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2022 витребувано інформацію щодо власника транспортного засобу «Тойота Прадо» державний номер [NUMBER] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.04.2023 витребувано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №60530707. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2023 провадження у справі в частині позовних вимог про застосування наслідків недійсності електронних торгів проведених 30.07.2020 з примусової реалізації предмета застави автомобіля «Тойота Прадо» реєстраційний номер [NUMBER] двосторонньої реституції, закрито. У судовому засіданні, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , заперечував щодо заявлених вимог та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. У судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Вердикт Капітал», заперечував щодо заявлених вимог та надав пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце її розгляду, у судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії акту про проведені електроні торги від 05.08.2020 складеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №60530707 з примусового виконання: виконавчого листа №2-808/11 від 02.04.2013, виконавчого листа №2-807/11 від 02.04.2013, було здійснено реалізацію арештованого майна - «ТОЙОТА ПРАДО», реєстраційний номер [NUMBER] . Ціна продажу склала 372\~954,00 грн. Згідно копії листа приватного виконавця Русецької О.О. від 09.09.2020, кошти отримані від реалізації транспортного засобу «ТОЙОТА ПРАДО», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 354\~306,30 грн. розподілено наступним чином: 320\~943,00 грн. перераховано заставоутримувачу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»; 32\~094,30 грн. основна винагорода приватного виконавця; 1\~296,00 грн. витрати виконавчого провадження. Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.03.2021 ухваленої у справі №203/3582/20, вбачається, що зведене виконавче провадження №60530707 складається з виконавчого провадження №59723055 стягувачем у якому є ПАТ «МТБ Банк» та виконавчого провадження №59723160 де стягувачем є ПАТ «МТБ Банк». Також вказано, що автомобіль «Тойота Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] є заставним майном за договором застави №014/119105/3161/73, права заставодержателя за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (договори про відступлення прав вимоги №114/2-16 від 02.08.2019 та від 13.08.2019 укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ БАНК»; договори про відступлення прав вимоги від 02.08.2019 та від 16.08.2019 укладені між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал»). Вказаний договір застави було укладено з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №014/119105/3161/73. Також зазначено, що заочним рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2011 ухваленим за результатами розгляду справи №2-166/11 з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто заборгованість у розмірі 916\~696,65 грн. та згодом відкрито виконавче провадження у якому 27.10.2014 винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічне правило міститься у статті 19 Закону України «Про заставу». За частиною другою статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором.\~ Аналіз статей 546, 572, 576, 577 ЦК України, статей 1, 4 Закону України «Про заставу» дає підстави для висновку, що суть застави полягає в тому, що кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна\~переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до\~ч.ч.1,\~4-5\~ст.51\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»,\~для задоволення\~вимог стягувачів,\~які не\~є заставодержателями,\~стягнення на\~заставлене майно\~боржника може\~бути звернено\~у разі,\~якщо: 1)\~право застави\~виникло після\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення з\~боржника коштів; 2)\~вартість предмета\~застави перевищує\~розмір заборгованості\~боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені\~пунктами 1\~і\~2\~частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. З огляду на те, що заставодержатель яким є ТОВ «Вердикт Капітал» має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Тобто, з вказаного слідує, що забезпечене майно, за наявності чинного договору застави та підтвердження факту невиконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, може бути реалізовано, в першу чергу, з метою погашення заборгованості виниклої за зобов`язанням за яким кредитором є заставодержатель, що спростовує єдине твердження позивача, яким обґрунтовано позов щодо невірного розподілу коштів, які повинні бути зараховані на рахунки стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №60530707. Фактично позивач заперечує проти розподілу коштів виконавцем, однак кошти від реалізації предмета застави не могли бути розподілені іншим чином, оскільки це суперечить вимогам ч. 5 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того суд акцентує увагу на тому, що приписи ч.1 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» про порушення якої зазначає позивач, стосуються порядку задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, тобто реалізація заставного майна не в рахунок заставодержателя можлива лише з дотриманням всіх вимог встановлених ч.1 вказаної норми, в той час як за результатами звернення стягнення заставного майна погашено заборгованість саме заставодержателя, тому в такому разі дотримання вказаних приписів не вимагається. Також суд вважає за необхідне зазначити про те, що висновок ВС/КГС від 15.01.2020 викладений у справі №910/7221/17, не підлягає застосуванню у даній справі оскільки обставини виниклого спору не є ідентичними до тих, які були предметом дослідження у вказаній справі і крім того, висновки до яких дійшла колегія суддів спрямовані саме на захист прав заставодержателя. За викладених обставин, позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed