Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. В червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовував його тим, що з квітня 2004 року по січень 2015 року він перебував у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] уклала новий шлюб з громадянином Італійської Республіки [PERSON] , після державної реєстрації цього шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] посилався на те, що починаючи з 28 квітня 2023 року [PERSON] повернулась до України та проживає разом з позивачем. Тому [PERSON] просив визначити місце проживання дитини разом з батьком на його самостійному вихованні в кв. [ADDRESS] . В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову (а.с.84-91), в якій він просить встановити факт проживання [PERSON] з позивачем та перебування дитини на самостійному вихованні [PERSON] в кв. [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у цивільній справі; ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 червня 2023 року (а.с.46) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 5 червня 2023 року (а.с.49) цивільна справа була передана на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 липня 2023 року (а.с.55) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 липня 2023 року (а.с.56) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явилась у судове засідання та подала клопотання (а.с.81-82), в якому вона не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Тому на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження ухвалено рішення суду. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 29 квітня 2004 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований ВРАЦС Ужгородського МУЮ Закарпатської області, про що був складений актовий запис №165. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 2006 року (а.с.20). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 січня 2015 року (а.с.18) шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. 26 листопада 2018 року [PERSON] уклала з громадянином Італійської Республіки [PERSON] шлюб, зареєстрований у Бориспільському МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області, про що був складений актовий запис №707. Після державної реєстрації цього шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 грудня 2018 року (а.с.19). Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями статті 29 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ч.2\~ст.76\~ЦПК України\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~встановлюються такими\~засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення чи мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.24-25), вбачається, що 28 квітня 2023 року вона самостійно повернулась на територію України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона разом з матір`ю [PERSON] проживала на території Італії. У зв`язку з тим, що проживання у вказаній країні було некомфортним для свідка [PERSON] , 28 квітня 2023 року вона самостійно повернулась в Україну, де проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. Відповідач не бере участь в утриманні дитини. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є батьком позивача та дідом [PERSON] . Тому йому відомо про те, що 28 квітня 2023 року його онука повернулась в Україну. З того часу вона безперервно проживає разом з батьком. Свідку [PERSON] не відомі обставини участі матері [PERSON] у вихованні дитини. З копії акта обстеження умов проживання дитини від 23 травня 2023 року (а.с.39-40) вбачається, що [PERSON] проживає разом з позивачем в кв. [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] досягла чотирнадцяти років. Аналіз обставин, викладених у письмових доказах та показаннях свідків, свідчить про те, що [PERSON] самостійно визначила місце свого проживання разом з батьком [PERSON] . В такому випадку презюмується, що дитина перебуває на вихованні позивача. З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах, пов`язаних з захистом особистих немайнових прав неповнолітньої дитини, належить встановити факти, що з 28 квітня 2023 року [PERSON] проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його вихованні. Однак в показаннях свідків [PERSON] та [PERSON] відсутні відомості про те, що [PERSON] ухиляється від участі у вихованні дочки. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали жодного письмового доказу на підтвердження означеної обставини. Навпаки, зі змісту клопотання, поданого відповідачем (а.с.81-82), вбачається, що [PERSON] не визнає факт ухилення нею від виховання дочки та не заперечує проти задоволення позову лише для того, щоб [PERSON] мав можливість забезпечувати права дитини без присутності матері в органах влади, освітніх та медичних закладах. Крім того, у випадку ухилення відповідача від виховання дитини [PERSON] має право звернутись до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, а не вимагати встановлення факту самостійного виховання дочки. Ця обставина свідчить про те, що, заявляючи таку позовну вимогу, позивач обрав неналежний та неефективний спосіб захисту права. В змісті пред`явленого позову (а.с.1-6) та заяви про зміну предмета позову (а.с.84-91) відсутня інформація про мету, для досягнення якої [PERSON] прагне встановити факт самостійного виховання дочки з прив`язкою до місця розташування кв. [ADDRESS] . Ця обставина свідчить про те, що факт про встановлення вказаної обставини не має юридичного значення. З огляду на це суд висновує, що підстави для встановлення факту перебування [PERSON] на самостійному вихованні позивача в кв. [ADDRESS] відсутні. Тому у задоволені позову в частині цих вимог [PERSON] належить відмовити.

Outcome: partial