Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

24.07.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з наступними вимогами: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини (на день його смерті) за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є братом [PERSON] , вони мали спільного батька [PERSON] . Факт родинних відносин між ним та братом [PERSON] як неповно рідних братів, які мали спільного батька, встановлений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 у справі №621/1308/19, яке набрало законної сили 14.08.2019. [INFO] помер його брат [PERSON] . За життя його брат після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняв спадщину у виді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , як такий, що постійно проживав зі спадкодавцем - їхнім батьком [PERSON] . Факт проживання його брата разом з батьком на день смерті підтверджується відомостями домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку, а також рішенням суду від 15.07.2019, яким встановлено, що згідно довідки Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 13.05.2019 за № 02-24/314 на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] . Інших осіб на день смерті [PERSON] , крім [PERSON] , який є сторонньою особою, тобто не є родичем чи особою, яка мала б право на спадкування, разом з ними зареєстровано не було. Вказані факти та обставини встановлені рішенням суду, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення та доказуванню не підлягають. Після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Актом обстеження від 18.07.2023, складеним депутатом Зміївської міської ради, в присутності свідків, підтверджується, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований та постійно проживав: [PERSON] , [INFO] , з 28.07.2010 по день своєї смерті [INFO] . При цьому, разом зі [PERSON] в будинку за вказаною адресою постійно по день його смерті проживав рідний брат - [PERSON] , [INFO] , що також підтверджуються відомостями, що містяться в оригіналі домової книги. Після смерті [INFO] [PERSON] він здійснив поховання останнього з гідністю та почестями. Отже, вважав, що є спадкоємцем другої черги майна померлого [INFO] [PERSON] за законом згідно ст. 1262 ЦК України. Після смерті брата він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В. І. від 13.05.2019 було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим, він був не позбавлений підтвердити факт прийняття спадщини рішенням суду шляхом встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Цей факт також підтверджений рішенням суду від 15.07.2019 у справі №621/1308/19, який має для суду преюдиційне значення. Він є єдиним спадкоємцем після смерті брата [PERSON] . При цьому, з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , де проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті його брат, [PERSON] , вбачається, що на момент його смерті з ним ніхто зареєстрований не був, у зв`язку з чим спадщину в силу закону внаслідок фактичного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті не прийняв. Таким чином, з його братом [PERSON] не було зареєстровано інших осіб, у тому числі родичів, які б мали право на спадкування майна після його смерті в силу закону. Інших спадкоємців, які постійно проживали б разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернулися у строк шість місяців з заявами про прийняття спадщини, немає. Враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, він вирішив захистити та реалізувати право на спадщину шляхом звернення до суду за захистом своїх спадкових прав. На підставі викладеного, вважав, що після смерті [PERSON] він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом та прийняв спадщину внаслідок проживання на час смерті разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , і вони вели спільне господарство та спільний побут, піклувалися один про одного як члени родини, вирішували питання лікування, і він здійснив поховання брата з гідністю та почестями. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2023 провадження у зазначеній справі відкрито та призначене підготовче засідання на 15.08.2023. 02.08.2023 представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовну заяву задовольнити. Оскільки у справі наявна заява представника відповідача, подана відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи проведено за відсутності представника територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем (братом) [PERSON] , який помер [INFO] , на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , що є необхідним для поширення на нього правила частини 3 статті 1268 ЦК України, відповідно з якою, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а. с. 4). Даними свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] та [PERSON] мали батька [PERSON] , тобто вони є неповнорідними братами (а. с. 5). Даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" № 9587991 від 17.01.2006 підтверджується, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] (а. с. 5 зворот). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 05.06.2012 Виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 58 років (а. с. 6). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 30.08.2018 Виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 43 років (а. с. 6 зворот). Даними домової книги зареєстрованих осіб у будинку [ADDRESS] , підтверджується, що за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] (знятий з реєстрації 06.06.2012); [PERSON] (знята з реєстрації 10.09.2008); [PERSON] (знятий з реєстрації 12.09.2017); [PERSON] (знятий з реєстрації 30.08.2023) (а. с. 7, 8). 13.05.2019 приватним нотаріусом Зміївського району Харківської області Гаврильєвим В. І. відмовлено у поданні заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропущеним строком подачі цієї заяви (а. с. 11). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 621/1308/19, що набрало законної сили 14.08.2019, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як неповнорідними братами, які мали спільного батька. Крім того, визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] його неповнорідного брата - [PERSON] , протягом 2 (двох) місяців (а. с. 9, 10). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено вище, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 був встановлений факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як неповнорідними братами, які мали спільного батька, та [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] його неповнорідного брата - [PERSON] , протягом 2 (двох) місяців. Зазначене судове рішення, яке було ухвалене судом за позовом [PERSON] , набрало законної сили, а тому обставини, встановлені цим судовим рішенням не підлягають доказуванню, а від так і не можуть бути спростовані доказами в інших цивільних справах за його участі. За змістом статей 1268, 1269, 1272 ЦК України, необхідність у поданні заяви про прийняття спадщини мають ті спадкоємці, які не проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини може бути визначений тим спадкоємцям, які пропустили встановлений строк для прийняття спадщини, тобто не проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подали у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. Отже, зазначеним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 були встановлені обставини пропуску позивачем встановленого строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з поважних причин не подав у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. Встановлення цих обставин стало підставою для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Виходячи з цього, доведення позивачем у розглядуваній справі факту свого проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у тому числі з посиланням на акт обстеження від 18.07.2023 (а. с. 12) та показання свідка [PERSON] , суперечить вимогам частини 4 статті 82 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, встановлені обставини пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , у задоволенні позовної заяви [PERSON] про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , з метою поширення на нього правила частини 3 статті 1268 ЦК України, належить відмовити. За таких обставин позовна заява [PERSON] є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed