Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

11 вересня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення а саме, належність йому правовстановлюючого документу - Диплома з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» 12 липня 1988 року, в якому зазначено прізвище українською мовою як « [PERSON] », що не збігається з прізвищем заявника зазначеним у його паспорті як « [PERSON] », з метою реалізації свого права на пенсію за віком на пільгових умовах. Належність йому Диплома з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» виданого 12 липня 1988 року підтверджується самим дипломом, в якому є очевидна невідповідність перекладу записів з російської на українську мову, а саме російською мовою прізвище заявника записане як « [PERSON] » що в правильному перекладі на українську мову мало бути записано як « [PERSON] », також подібна невідповідність перекладу прослідковується у записі «г. Харькова», що перекладено як «м. Харківа», що вказує на помилку перекладу особою що здійснювала відповідні записи в дипломі. Ще одним фактом на підтвердження належності заявнику Диплома з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» виданого 12 липня 1988 року є запис в трудовій книжці заявника де зазначено в записі під № 1 - «Учеба в СПТУ-23 г. Харькова» в період з 01.09.1984 по 12.07.1988, «Диплом [NUMBER] от 12.07.88г». Від представника заявника адвоката Пузирко О.О. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, в заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії Диплома з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» 12 липня 1988 року [PERSON] вбачається, що він 1 вересня 1984 року вступив в СПТУ - 23 м.Харківа і 12 липня 1988 р. закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією помічник машиніста тепловозу електровозу. Рішенням екзаменаційної комісії від 12 липня 1988 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію помічника машиніста тепловозу електровозу, слюсаря 3 розряду. Згідно запису №1 в трудовій книжці [PERSON] , [INFO] , зазначено: «Учеба в СПТУ-23 г. Харькова» в період з 01.09.1984 по 12.07.1988, «Диплом [NUMBER] от 12.07.88г». Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в м.Горлівка Донецької області. На сторінці 2 паспорту прізвище, ім`я, по батькові зазначено російською: « [PERSON] ». Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності Диплома з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» 12 липня 1988 року [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий Лозівським МРВ ГУМВС України в Харківській області 14.06.2007, РНОКПП [NUMBER] ). Аналіз досліджених судом документів та письмових доказів, свідчить, що в Дипломі з відзнакою серії [NUMBER] виданого «СПТУ - 23» 12 липня 1988 року, була допущена помилка в написанні прізвища заявника, яка виникла у зв`язку з перекладом прізвища з російської на українську мови, а саме замість « [PERSON] » було зазначено «« [PERSON] ». Оскільки на теперішній час в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища у зазначеному документі є неможливим, така обставина перешкоджає заявнику в реалізації свого права на пенсію за віком на пільгових умовах, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved