Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

18.08.2023 року позивачка звернулася з позовом до відповідача в якому просить змінити спосіб стягування аліментів, визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2318/14-ц. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 23 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 50. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2204/14 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їй було змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Від даного шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вищевказані обставини підтверджуються рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2204/14. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 04 липня 2020 року в Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2318/14-ц з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , уродженця м. Миколаїв стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 11.06.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . З віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає син, на його утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, дані обставини є загальновідомими та не потребують доказування. Наразі виникла необхідність зміни способу стягнення аліментів, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, що потребує додаткових витрат. Відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився матеріальний стан [PERSON] , так як вона уклала новий шлюб, в якому народила дитину, що свідчить про зміну її сімейного стану, так як на утриманні має ще двоє малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Її теперішня сім`я має статус багатодітної сім`ї. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, вважає, що заявлені нею вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів, призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Тому, позивачка бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначений раніше ухваленим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2318/14-ц, з твердої грошової суми 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, на стягнення в розмірі 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2013 р. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року по справі № 484/2318/14-ц з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Миколаїв, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 11.06.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.12). Позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується рішенням № 484/2204/14 Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2014 року про розірвання шлюбу та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2020 р. (а.с. 7, 8). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3ст. 181 СК України). Із приписів ст.181 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судому твердій грошовій сумі 500,00 грн., тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved