Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 08 серпня\~ 2023\~року засобом поштового зв`язку [PERSON] звернувся із позовною заявою, яка зареєстрована канцелярією суду 21.08.2023 року, до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтував тим, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості на користь відповідача. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем Закарпатського виконавчого округу Лукеча О.В. було відкрито виконавче провадження. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума боргу не є безспірною, виконавчий напис вчинений нотаріусом без підтверджуючих документів та без доказів направлення йому повідомлення про наявність заборгованості. Виходячи з наведених обставин, позивач просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору пояснень щодо позову не надали. Заяви ( клопотання) учасників справи Позивачем [PERSON] разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи у його відсутності та клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у приватного виконавця Лукеча О.В. матеріали нотаріальної справи, а саме: документи, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис №11778 від 16.06.2021 року та відкрито виконавче провадження №66843117. Окрім цього, позивачем [PERSON] разом з позовною заявою подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №11778 від 16.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору №0615-0125 від 04.02.2021 року, укладеного з користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в розмірі 47\~050,00 грн. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №11778 від 16.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору №0615-0125 від 04.02.2021 року, укладеного з користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в розмірі 47\~050,00 грн. Оскільки сторони та їх представники, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, а позивач та приватний нотаріус Лукеча О.В. подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, реєстр. № 11778, за яким звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №0615-0125 від 04.02.2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором №0615-0125 від 04.02.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.02.2021 року по 04.06.2021 року. Сума заборгованості 46 700,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15\~600,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 31\~100,00 грн., за вчинення виконавчого напису стягнуто 350 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 47\~050,00 грн. 16.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66843117 з виконання виконавчого напису №11778, вчиненого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору №0615-0125 від 04.02.2021 року, укладеного з користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в розмірі 47\~050,00 грн. Оцінка суду. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості, стягнення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. В ситуації, що розглядається позивач не погодився із існуванням такої заборгованості і відповідно обґрунтованістю вчинення виконавчого напису нотаріуса. Суд звертає увагу, що за загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-12\~(далі Закон від 2 вересня 1993 року № 3425-12)). З іншої сторони, відповідно до\~статті 18 ЦК\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-12\~(далі Закон від 2 вересня 1993 року № 3425-12) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). В даній ситуації при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог Суд враховує висновки Верховного Суду при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року по справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс 18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Також Верховний Суд у своїй постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18) звернув увагу на те, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Так само і в даній ситуації укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально /протилежного відповідач не довів/, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги, підтверджували існування безспірної заборгованості, надсилання боржнику відповідної вимоги. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанцій АБ «КОМІНВЕСТБАНК» від 07.08.2023 року, згідно квитанції АБ «КОМІНВЕСТБАНК» від 07.08.2023 року позивачем було сплачено 1610 грн. 40 коп. судового збору (за подання позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову), який підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved