Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив стягнути з останнього на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 256526,77 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював на ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» з 01 березня 2018 року по 30 грудня 2020 року. 30 грудня 2020 року позивач був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Також позивач працював на ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» з 05 травня 2021 року по 11 серпня 2021 року, та 11 серпня 2021 року був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Позивач вказує, що з ним не було проведено розрахунок. Відповідач має перед позивачем загальну заборгованість у розмірі 256526,77 грн. Вказане є грубим порушенням умов трудового та колективного договору, а також норм ст.115 КЗпП України, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача [PERSON] просив суд винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року прийнято відмову позивача від частини позовних вимог щодо стягнення з Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»\~на користь\~ [PERSON] заборгованості по\~заробітній платі\~у сумі\~113028,39\~грн та\~закрито в\~цій частині\~провадження у\~справі, подальше провадження у цивільній справі вирішено здійснювати за позовними вимогами [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» про\~стягнення нарахованої,\~але не\~виплаченої заробітної\~плати у розмірі 143498,38 грн. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач перебував у трудових відносинах з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» з 01 березня 2018 року по 30 грудня 2020 року та з 05 травня 2021 року по 11 серпня 2021 року (а.с.12-20). 30 грудня 2020 року та в подальшому 11 серпня 2021 року позивача було звільнено із займаної посади згідно ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» від 06 липня 2023 року №166, сума заборгованості із заробітної плати позивача на дату складання довідки становить за період з листопада 2019 року по грудень 2020 року 87556,28 грн, з травня 2021 року по серпень 2021 року 55942,10 грн. Загальна сума заборгованості складає 143498,38 грн. Сума заборгованості зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів (а.с.33). Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець\~виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 143498,38 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 143498,38 грн. Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Разом з цим, судом враховується, що такий розмір заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, визначений вже з урахуванням утримання податку й інших обов`язкових платежів. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1434,98 грн (1 відсоток ціни позову).

Outcome: approved