Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" (далі АТ "КБ "Глобус") звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус" від 14.12.2020 в сумі 40105,74 грн, в тому числі: 7491,03 грн строкової заборгованості по кредиту; 17209,36 грн простроченої заборгованості по кредиту; 1196,89 грн. - строкової заборгованості по процентам; 14208,46 - простроченої заборгованості по процентам, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2020 між АТ "КБ "Глобус" та відповідачем укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування (далі Договір) шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору. Зазначає, що підписанням Заяви-анкети на приєднання до Договору, в тому числі в електронному вигляді з використанням електронного підпису, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору з додатками, повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. Відповідач отримав кредит в розмірі 39896,27 грн на строк 36 місяців з 14.12.2020 по 13.12.2023 під 63,65851% річних і зобов`язався щомісяця вносити на погашення заборгованості 1886,99 грн. Відповідачем не здійснено погашення грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору та систематично порушуються умови Договору. Таким чином, позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб "Кредит на товари" здійснено нарахування 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 14208,46 грн - прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до п.9.7 Договору Банк зупинив надання послуг і направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідач не виконав вимогу банку про дострокове виконання зобов`язань за Договором, позивач має право вимагати стягнення всієї заборгованості за Договором. Станом на 01.03.2023 заборгованість [PERSON] за Договором становить 40105,74 грн, в тому числі: 7491,03 грн строкової заборгованості по кредиту; 17209,36 грн простроченої заборгованості по кредиту; 1196,89 грн. - строкової заборгованості по процентам; 14208,46 - простроченої заборгованості по процентам. Ухвалою суду від 18.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.08.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги просили задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.12.2020 в розмірі 28291,06 грн., де тіло кредиту - 24700,39 грн, проценти - 3590,67 грн., в завдоволенні витрат на професійну правничу допомогу просив відмовити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просив розглядати справу без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником відповідача на адресу суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача, під час прийняття рішення просили прийняти обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають чатсковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.12.2020 [PERSON] звернувся до АТ "КБ "Глобус" та підписав анкету Заяву-анкету № 40609150 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус". У Заяві-анкеті № 40609150 від 13.12.2020 позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 39896,27 грн, цільове призначення - споживчий кредит, строк кредитування 36 місяців з 14.12.2020 по 13.12.2023, комісія за управління кредитом 3,0%, реальна річна процентна ставка 63,66%. (а.с. 16). Положеннями пункту 1.9 Договору визначено, що підписанням Заяви-анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. Згідно паспорту споживчого [PERSON] та АТ "КБ "Глобус" погодили, що реальна річна процентна ставка становитиме 63,66% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 50 % річних (зворотна сторона а.с. 16). Відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту, на прострочену суму заборгованості по кредиту встановлено 50 % річних (а.с. 18) Відповідно до умов Договору, підписанням Заяви-анкети на приєднання до Договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням Електронного підпису, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. Відповідно до Графіка платежів, Позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1886,99 грн. Позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб "Кредит на товари" здійснено нарахування: 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 14208,46 грн - прострочена заборгованість по процентам. Як вбачається з наданої суду виписки по особовому рахунку, у порушення умов договору відповідач зобов`язання відповідно до Договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 01 березня 2023 року заборгованість склала 40105,74 грн, в тому числі: 7491,03 грн строкової заборгованості по кредиту; 17209,36 грн простроченої заборгованості по кредиту; 1196,89 грн. - строкової заборгованості по процентам; 14208,46 - простроченої заборгованості по процентам. 16.11.2022 року АТ "КБ "Глобус" повідомило [PERSON] про виникнення простроченої заборгованості за Договором споживчого кредиту та надано рекомендації з її погашення, що підтверджується листом № 1-1910 від 16.11.2022 та списком поштових рекомендованих відправлень (а.с. 20-21). Зазначені вимоги відповідачем не виконано, заборгованість на день розгляду справи не погашено. З будь-якими заявами відповідач до Банку не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно дост. 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно дост. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно дост. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] проходить дійсну військову службу у війьсковій частині [NUMBER] з 20.03.2022 року і по тепершній час, що підтверджується довідкою №98/129 від 22.08.2022 (а.с. 57). Згідно п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у позивача не було законних підстав для нарахування відсотків за період з 20.03.2022р. по 01.03.2023р. в сумі 11814,68 грн, а тому до задоволення підлягають вимоги позивача в сумі 28 291,06 грн., з яких: тіло кредиту - 24700,39 грн. і проценти - 3590,67 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.12.2019 року у справі №760/15915/16-ц, від 21.02.2018 року у справі №306/1157/15-ц, від 30.05.2018 року у справі №521/12726/16-ц, від 10.01.2019 року у справі №327/353/16-ц та від 04.09.2019 року у справі №554/10264/17. У відповідності положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. слід зазначити наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно положень ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно положень ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження судових витрат суду надано: Договір про надання професійної правничої допомоги №051222, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Прохоренка В.П., довіреність від 05 грудня 2022 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 26 квітня 2023 року №6244, акт №40609150 прийому-передачі послуг за Договором №051222. Крім того, в позовній заяві позивач зазначав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає судовий збір у розмірі 2684,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Однак, в порушення вимог ст.137 ЦПК України, позивачем не надано квитанції про сплату за послуги адвоката. У відповідності до положень п.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, позивачем доказів оплати за надання професійної правничої допомоги суду не було надано. Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial