Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Адвокат Хомік Сергій Григорович, який діє в інтересах заявників [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , ІПН в матеріалах справи відсутній) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул.. Б. Вишневецького, 36) про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту не проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] . В зв`язку з тим, що в їхніх свідоцтвах про народження ім`я матері записано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері « [PERSON] », вони посилаються на експертний висновок, що ці імена є ідентичними. Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Заповіт мати не залишала. Із спадкоємців першої черги за законом на день смерті матері, відповідно до ст. 1261 ЦК України, були сини померлої та чоловік матері [PERSON] . В визначений законом шестимісячний строк вони не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, так як вважали, що спадщину прийняли спільно, проживаючи з матір`ю на день її смерті. Однак, при зверненні до нотаріальної контори їм було роз`яснено, що вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як заяву про прийняття спадщини в визначений законом строк не подали і не були зареєстрованими з матір`ю за однією адресою на день її смерті. Тому, вони вимушені звертатись до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На день смерті мати була зареєстрована в квартирі, яка на праві власності належить [PERSON] по [ADDRESS] , але фактично проживала в квартирі [ADDRESS] . В зв`язку з похилим віком та незадовільним станом здоров`я (перенесеними інсультами) їхня мати потребувала стороннього догляду. З цією метою вони перевезли матір до себе в квартиру і з 2010 року мати постійно до дня своєї смерті проживала з ними в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до актів, складених за участю мешканців будинків по [ADDRESS] та по [ADDRESS] , їхня мати фактично проживала з 2010 року по день своєї смерті саме в квартирі [ADDRESS] . Також, зазначає, що в зв`язку з тим, що чоловік матері заявників [PERSON] [INFO] помер, спадкоємці після його смерті відсутні. Просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з матір`ю [PERSON] з 2010 року по день її смерті, [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , а [PERSON] не проживав постійно разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто, станом на 18.09.202о року. 31 березня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 16 серпня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено цивільну справу до судового розгляду. Адвокат Хомік Сергій Григорович, який діє в інтересах позивачів в судовому засіданні позов пітримав в повному обсязі та просив його задоволити. Зазначив, що законом передбачено прийняття спадщини, в зв`язку з постійним місцем проживання зі спадкодавцем. А тому, заявники не звернулися до нотаріуса з заявою про прийнятття спадщини. На момент смерті вони проживали за однією адресою, але мати була зареєстрована в іншому місці, доказів що вона проживала з ними на день смерті не має, і вони звернулися з позовом до суду. В медичних документах їхньої матері зазначено її місце проживання. Також, підтвердженням даного факту є Акти проживання в кількості 3 штук, накладна на ритуальні послуги і там зазначено адресу проживання заявників і померлої. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Зазначила, що заявниками не доведено факту проживання померлої з синами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з заявникам вона приходиться сусідкою. Їхню мати знала з дитинства, дружили їхні батьки. Останні 10 років їхня мати проживала разом з дітьми, двома синами і жінкою одного із братів. Харчувались вони разом, невістка [PERSON] готувала їм їсти, вони її лікували. На день смерті померла проживала за адресою: [ADDRESS] . Чоловік на день смерті разом з ними не проживав, коли у неї почались проблеми зі здоров`ям, то діти забрали її до себе. До цього часу вона проживала разом з Запісочним, він помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є сусідкою заявників. Вони проживають в квартирі [ADDRESS] , а вона в квартирі [ADDRESS] .За даною адресою вона проживає з народження, і знає, що мама заявників проживала разом з ними останні 10 років. Померла вона в лікарні, але проживала за цією адресою. Старший брат став мешкати за цією адресою з того моменту, як розлучився, а менший нікуди і не уходив. Знає, що померла деякий час проживала з [PERSON] навіть в цій квартирі, а потім вони пішли в його житло. На день смерті [PERSON] , [PERSON] разом з нею не проживав. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення заступника директора департаменту-начальника управління ведення реєстру територіальної громади, місця проживання та оформлення біометричних документів № 174701-10 від 09.02.2023, за адресою: [ADDRESS] , станом на 18.09.2020 року, були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 03.09.2022, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області, [INFO] народився [PERSON] . В графі мати вказано « [PERSON] ». Також, відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Виконком Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області, [INFO] народився [PERSON] . В графі мати вказано « [PERSON] ». Як вбачається з Експертного висновку Українського бюро лігнвістичних експертиз № 056/213-а/2 від 28 лютого 2023року, записи особового імені українською мовою [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] (повторно), запис мати [PERSON] ; свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності між записами виникли внаслідок документальної фіксації офіційних варіантів особового імені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського місквиконкому, 01 серпня 1996 року одружились [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] помер [PERSON] . Як вбачається з Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 210/02-31 від 20.09.2023 року, Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. встановлено, що [PERSON] пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , та в судовому порядку не продовжено строк для прийняття спадщини, фактичне прийняття спадщини документами не підтверджено. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відмовлено. Відповідно до змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 211/02-31 від 20.09.2023 року, Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. встановлено, що [PERSON] пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , та в судовому порядку не продовжено строк для прийняття спадщини, фактичне прийняття спадщини документами не підтверджено. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відмовлено. В матеріалах справи є Акт від 07.07.2023 року, затвердженого Головою ОСББ «Іллєнка 28» Кульчицького В.В., за якого вбачається, що [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] постійно, по день смерті ( [INFO] ) разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до Акту від 01.03.2023 року, затвердженого Головою ОСББ «Югославський» Пінчук М.В., [PERSON] , 1938 р.н., була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживала, починаючи з 2010 року. Відповідно до Акту опитування сусідів від 09.05.2023 року, затвердженого посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту, [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] , братом [PERSON] та мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2010 року 18 вересня 2020 року. Відповідно до Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 зі змінами, внесеними згідно із Законами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Отже, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , нотаріусу необхідно надати документ, який підтверджує родинні відносини спадкоємців зі спадкодавцем. У випадку відсутності будь-якого документа, необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину, або виявлення помилки в поданих документах, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснюєтья право на звернення до суду за визнанням факту родинних чи інших відносин з спадкодавцем.». Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. З урахуванням наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що в даному випадку, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] разом зі спадкодавцем є доведеність факту їхнього спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж із 2010 року по день смерті. Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року в справі №205/7584/16-ц. Згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з 2010 року проживала разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, свідки в судовому засіданні підтвердили , що [PERSON] не проживав постійно разом з [PERSON] . На підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про доведеність заявниками факту проживання однією сім`єю із [PERSON] протягом п`яти років на момент відкриття спадщини (з 2010 року по день смерті [PERSON] ), оскільки, їхні відносини мали характер сімейних та були пов`язані зі спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Оскільки,\~в інший\~спосіб встановити\~зазначений факт\~неможливо,\~від його\~встановлення залежить\~виникнення у\~заявників права\~на спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~заява [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~Черкаської міської\~ради про\~встановлення факту\~проживання із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини та\~встановлення факту\~не проживання\~особи із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини підлягає задоволенню. Задоволення заяви необхідне заявникам для подальшого оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved