Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулись [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє представник - адвокат Назаренко А.С., з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Покровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, батьками [PERSON] , [INFO] . 30.07.2023 року син позивачів [PERSON] під час виконання трудових обов`язків (працював машиністом гірничих виїмкових машин) загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві Шахтоуправління «Покровське». У загиблого [PERSON] без батьківського піклування залишився неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Мати неповнолітнього [PERSON] , 2011 року народження - [PERSON] , 1990 року народження з 2015 року самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не організувала своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку неповнолітньої дитини мали місце всі необхідні чинники; жодного піклування про сина не проявляє, матеріально не забезпечує, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, жодної участі у формування особистості дитини не приймає. [PERSON] та [PERSON] за життя [PERSON] приймали активну участь у вихованні та розвитку онука, з неповнолітнім [PERSON] , 2011 року народження, позивачами встановлено доброзичливі, довірливі відносини, дитиною проявляється прихильність і повага до діда та баби. Після трагічної смерті [PERSON] позивачі свідомо взяли на себе відповідальність за життя і майбутню долю неповнолітнього [PERSON] , 2011 року народження, та на теперішній час мають бажання та намір встановити опіку над онуком для отримання статусу законних представників дитини. 19.02.2011 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В зазначеному шлюбі [INFO] народжений [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане виконкомом Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області). Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, подружжя мали різні погляди на обов`язки у сім`ї, організацію побуту та дозвілля. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2015 року по справі № 235/3641/14-ц (набрало законної сили 24.03.2015 року) - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] , 2011 року народження, залишився мешкати з батьком [PERSON] , який прикладав зусилля для існування всіх необхідних чинників, що сприяли фізичному і духовному розвитку неповнолітнього сина, створив стабільні та гармонійні умови для життя та навчання дитини. Згідно довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 0-09/128 від 24.08.2023 року - [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав з батьком [PERSON] до дня смерті останнього [INFO] . Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти № 5 «Вербонька» Покровської міської ради Донецької області № 7 від 07.08.2023 року - [PERSON] самостійно виховував сина [PERSON] , [INFO] , який був вихованцем ЗДО № 5 «Вербонька» з 2015 року по 2017 року; лише батько займався вихованням дитини, забезпечував матеріально, брав активну участь у житті сина; матір дитини контакту із дитячим садком не підтримувала, з вихователями не спілкувалася, участі у вихованні дитини не приймала. Згідно довідки Удачненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області № 76 від 08.08.2023 року - [PERSON] , [INFO] є учнем 6 класу Удачненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, навчається з першого часу, за час навчання хлопчика в школі мати жодного разу не з`являлася на батьківські збори, участі у вихованні сина не брала. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Удачненська селищна лікарська амбулаторія» від 18.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , надглядається в Удачненській амбулаторії з народження, в догляді і вихованні мати дитини не приймала участі, станом здоров`я не цікавилася, жодного разу не зверталася до медичного закладу на отримання інформації про медичне обслуговування дитини; дитина проживала з батьком. Лише батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] за своє життя створював необхідні умови для повноцінного розвитку сина, характеризувався відповідальним батьком, завжди проявляв до сина розуміння, чуйність, турботу та підтримку, утримував сина без жодної грошової допомоги зі сторони матері [PERSON] , в примусовому порядку з останньої аліменти не стягував. Перешкод у спілкуванні, зустрічах відповідача з дитиною [PERSON] ніколи не чинив. В свою чергу, матір дитини [PERSON] змінила місце проживання, визначивши пріоритетом влаштування свого особистого життя; відповідач з 2015 року неповнолітнього сина жодного разі не відвідувала, не цікавилася станом здоров`я, не надавала ніякої матеріальної / грошової допомоги, жодної участі у формування особистості дитини не приймала. Згідно Акту щодо встановлення фактичного місця проживання, складеного 04.08.2023 року інспектором Координаційного комітету органів самоорганізації Першотравневого старостинського округу Покровського району Донецької області, засвідчений Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2015 року не зареєстрована та фактично не проживає. На думку позивачів з вищевикладеного вбачається наявність достатніх правових підстав для ініціювання питання позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] (загинув [INFO] ) неповнолітній [PERSON] , [INFO] мешкає в родині діда та баби - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 01-09/127, виданою 24.08.2023 року Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення». Згідно Акту обстеження житлових умов від 25.08.2023 року, складений комісією служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області за адресою: [ADDRESS] проживає неповнолітній [PERSON] , [INFO] разом з дідом [PERSON] , бабою [PERSON] , тіткою [PERSON] , [INFO] ; житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 4 кімнат, опалення пічне, є запас дров та вугілля, наявне електропостачання, водопостачання, будинок мебльований, затишний, наявна необхідна побутова техніка, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам; у дитини окрема кімната, обставлена необхідними меблями, створено необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Основна мета позбавлення батьківських прав - захист особистих немайнових та майнових прав і інтересів дитини, встановлення позивачами опіки над онуком, що забезпечить реалізацію позивачами юридично значущих дії щодо дитини (зокрема, представництво у школі, медичних закладах, оформлення пенсії по втраті годувальника тощо). Сторона позивача звертає увагу суду, що будь-які об`єктивні причини ухилення відповідача [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини - відсутні. Позивачі просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15.09.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження. Ухвалою суду від 26.09.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Покровської міської ради, виключено з переліку третіх осіб Службу у справах дітей Покровської районної державної адміністрації. До суду 20 вересня 2023 року, засобами поштового зв`язку, надійшла заява від відповідачки [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні [PERSON] . У підготовче судове засідання позивачі та представник третьої особи не з`явилися. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Представник третьої особи Служби у справах дітей Покровської міської ради надала заву про розгляд справи без її участі та просить винести рішення на підготовчому судовому засіданні у зв`язку з тим, що відповідачка визнає позовні вимоги. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні та суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.16). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2015 року по справі № 235/3641/14-ц (набрало законної сили 24.03.2015 року) - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ([INFO]). Згідно довідки Удачненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області № 76 від 08.08.2023 року - [PERSON] , [INFO] , є учнем 6 класу Удачненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, навчається з першого часу, за час навчання хлопчика в школі мати жодного разу не з`являлася на батьківські збори, участі у вихованні сина не брала (а.с.17). Даним начальним закладом [PERSON] надана позитивна характеристика в якій, також зазначено, що батько брав активну участь у житті класу, регулярно відвідував батьківські збори, цікавився життям дитини, проте мати з дитиною. Не спілкується, разом не проживає, у вихованні дитини участі не бере (а.с.18). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Удачненська селищна лікарська амбулаторія» від 18.08.2023 року - [PERSON] , [INFO] , надглядається в Удачненській амбулаторії з народження, в догляді і вихованні мати дитини не приймала участі, станом здоров`я не цікавилася, жодного разу не зверталася до медичного закладу на отримання інформації про медичне обслуговування дитини; дитина проживала з батьком (а.с.19). Відповідно до довідки Закладу дошкільної освіти № 5 «Вербонька» Покровської міської ради Донецької області № 7 від 07.08.2023 року - [PERSON] самостійно виховував сина [PERSON] , [INFO] , який був вихованцем ЗДО № 5 «Вербонька» з 2015 року по 2017 року; лише батько займався вихованням дитини, забезпечував матеріально, брав активну участь у житті сина; матір дитини контакту із дитячим садком не підтримувала, з вихователями не спілкувалася, участі у вихованні дитини не приймала (а.с.20). Згідно довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 0-09/128 від 24.08.2023 року - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав з батьком [PERSON] до дня смерті останнього [INFO] . [PERSON] , [INFO] , мешкає в родині діда та баби - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 01-09/127, виданою 24.08.2023 року Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» (а.с.21, 22). Згідно Акту щодо встановлення фактичного місця проживання, складеного 04.08.2023 року інспектором Координаційного комітету органів самоорганізації Першотравневого старостинського округу Покровського району Донецької області, засвідчений Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2015 року не зареєстрована та фактично не проживає (а.с.26). Згідно Акту обстеження житлових умов від 25.08.2023 року, складений комісією служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області за адресою: [ADDRESS] проживає неповнолітній [PERSON] , [INFO] разом з дідом [PERSON] , бабою [PERSON] , тіткою [PERSON] , [INFO] ; житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 4 кімнат, опалення пічне, є запас дров та вугілля, наявне електропостачання, водопостачання, будинок мебльований, затишний, наявна необхідна побутова техніка, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам; у дитини окрема кімната, обставлена необхідними меблями, створено необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини (а.с.23). Органом опіки та піклування Покровської міської ради до суду надано висновок від 05.10.2023 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. В даному висновку зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.09.2011, видане виконкомом Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №13 від 12.09.2011). Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис №855 від 31.07.2023. З дати смерті батька, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із бабусею та дідусем по батькові - [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Органом опіки та піклування Покровської міської ради з`ясовано, що [PERSON] евакуювалася з Покровської міської територіальної громади в більш безпечний регіон України - с. Боярка Звенигородського району Черкаської області (підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 26.06.2023 №7115-5002832313). При цьому вона не потурбувалася про необхідність перевезти із собою сина. 17.08.2023 [PERSON] , [INFO] , надала Службі у справах дітей Покровської міської ради Донецької області заяву, в якій не заперечує про позбавлення її батьківських прав у відношенні її малолітнього сина. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 29.09.2023 року, громадянка [PERSON] , у режимі он-лайн, підтвердила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Комісією не встановлено жодних об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування [PERSON] про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її безпеку, виховання, підготовку до самостійного життя, медичний догляд та лікування, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, інтерес до її внутрішнього світу та усіх сторін життя тощо. На підставі вищезазначеного, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Покровської міської ради дійшов висновку, що громадянка [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання батьківські обов`язків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина, тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підстави позбавити її батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, крім іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Частиною 4 цієї статті передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) у параграфі 100 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року). Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року). Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Частинами 4, 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В даній справі висновок органу опіки та піклування обґрунтований, не суперечить інтересам малолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Сукупністю досліджених доказів встановлено і доведено позивачами, що відповідачка з 2015 року покинула сім`ю, залишивши дитину на батька, з того часу відповідачка не цікавиться життям сина, умовами його проживання, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, а саме не дбає про його здоров`я, не цікавиться його розвитком, навчанням, навіть, не намагається з ним контактувати. Усунувшись у повній мірі від виховання сина, відповідачка фактично переклала свої обов`язки спочатку на батька дитини, а після його смерті на діда та бабу, не здійснивши жодного заходу для встановлення способу своєї участі у вихованні дитини. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини, не проявляє до неї належної батьківської турботи. Тривалість невиконання відповідачкою батьківських обов`язків стосовно свого сина свідчить про свідоме нехтування нею цими обов`язками, тому суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав задля захисту інтересів дитини є доцільним та необхідним. Аргументи, наведені на переконання щодо позбавлення батьківських прав, є достатніми для виправдання застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки це є в інтересах малолітньої дитини. Проте як, відмова у задоволенні позову, може привести до тяжких наслідків. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка визнає позовні вимоги, свою позицію вона неодноразово викладала у заявах як до суду так і до органу опіки та піклування, визнання позову відповідач позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню. Дитина у віці до 14 років, відповідно до ст.6 СК України, вважається малолітньою. Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Статтею 169 СК України передбачено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Частина 4 цієї статті передбачає, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Таким чином, відповідачка не позбавлена права поновити батьківські права. Позивачі просять суд розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України - не здійснювати, судовий збір, сплачений при подачі позову, віднести на їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved