Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , у період з січня 2011 року по 15 квітня 2021 року включно. Визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - спільне сумісне майно, яке набуте за час проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 7410100000:02:046:5331, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] - спільне сумісне майно, яке набуте за час проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з січня 2011 року позивачка почала проживати однією сім`єю з [PERSON] , до часу смерті останнього, але шлюб між ними зареєстровано не було. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, піклувались один про одного, а також спільною працею та за спільні кошти за час спільного проживання разом придбали спірне нерухоме майно. Так, з січня 2011 року позивачка була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] (донька від попереднього шлюбу) та з [PERSON] і його донькою [PERSON] від попередніх стосунків. До цього часу, позивачка проживала в цій квартирі зі своїм першим чоловіком, [PERSON] , з яким розірвала шлюб 26.08.2009 року та їхньою спільною донькою [PERSON] . Згодом позивачка завагітніла та вони вирішили придбати в інтересах сім`ї приватний будинок. 8 березня 2013 року позивач та [PERSON] здійснили вінчання у церкві. [PERSON] , мати колишнього чоловіка позивачки з метою покращення житлових умов своєї онуки [PERSON] запропонувала продати свою квартиру [ADDRESS] для придбання будинку. 30.05.2013 року [PERSON] продала свою квартиру за адресою: [ADDRESS] , за 45 тисяч доларів США за договором купівлі-продажу квартири за реєстровим № 2221, та віддала гроші позивачці для придбання будинку, після чого переїхала проживати в квартиру де позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 21.06.2013 року за договором купівлі продажу квартири за реєстровим № 2574, [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/2 частка), продали квартиру за адресою: [ADDRESS] , та виручені кошти своєї 1/4 частки [PERSON] використав для придбання будинку. Крім того, для придбання будинку брали кошти у борг у [PERSON] та [PERSON] . 27.06.2013 року [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі- продажу за реєстровим № 2674, та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,10 га, кадастровий номер 7410100000:02:046:5331, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 2675. Договір купівлі-продажу був оформлений одноособово на [PERSON] в зв`язку з тим, що позивачка знаходилась в пологовому будинку та в цей же день [INFO] у них народився син [PERSON] . Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в графі батько зазначений [PERSON] , а в графі мати [PERSON] . Позивачка не була присутня під час укладанні правочину, в зв`язку з тим, що в неї почалися передчасні пологи, а час укладання договору був визначений раніше та погоджений з продавцем, [PERSON] . Після придбання будинку позивачка та [PERSON] почали разом в ньому проживати, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, робили в ньому ремонт, про що свідчать документи про придбання матеріалів, меблів, послуг, і таке інше. 26.09.2013 року між ПАТ «Полікомбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір для забезпечення вимог по кредитному договору від 26.09.2013 року, на суму 336000,00 грн. зі строком повернення 23.09.2015 року, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку придбаний за спільні кошти зазначений житловий будинок та земельну ділянку. Оскільки в будь-якому банку легше отримати кредит з наданням останньому майна (без права третіх осіб та зареєстрованих в ньому осіб), тому позивачка не реєструвалась в будинку під час перебування будинку в іпотеці. Після виплати коштів за кредитним договором та припинення іпотеки з 02.03.2016 року по 03.07.2017 року, позивачка та їх спільний син [PERSON] були зареєстровані в зазначеному будинку, про що свідчать довідки з Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 30.08.2021 року за №№ 7139, 7140. 20.04.2018 року між ПАТ «Полікомбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір для забезпечення вимог за генеральною угодою від 19.04.2021 року на суму 1 200 000, 00 грн. зі строком повернення 19.04.2021 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивачка зазначає про те, що здійснювала поховання свого цивільного чоловіка, про що свідчить документи видані КП «Спецкомбіната КБО». До спадкового майна померлого, крім іншого, належить зазначений будинок з земельною ділянкою. 19.04.2021 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Ю.В. заведена спадкова справа № 42/2021 після померлого [INFO] [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є відповідачі по справі: [PERSON] - батько померлого; [PERSON] - донька померлого та [PERSON] - спільна дитина позивачки та померлого. 13.12.2021 року від представника відповідачів до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що [PERSON] ніколи не проживав за адресою: [ADDRESS] , як про те зазначає позивачка. До придбання житлового будинку, він проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка була у спільній частковій власності його та інших співвласників. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, на якій він розташований, не є спільною сумісною власністю, оскільки ці об`єкти нерухомості були придбані [PERSON] за особисті кошти, жодних коштів позивачка не надавала та участі у придбані вказаного майна не приймала. Кошти на придбання вказаного майна [PERSON] отримав наступним чином: на день придбання будинку у [PERSON] були власні кошти більше 100000$, в тому числі 32000 $ від продажі квартири по [ADDRESS] . Його батьки [PERSON] та [PERSON] на праві власності мали трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку вони 24.04.13 року продали за 44000$ і вказану суму передали під розписку сину. 21.06.2013 [PERSON] та його батьки здійснили продаж спільної приватизованої чотирикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] за ціною 64000$. Батьки свою долю 32000$ передали під розписку [PERSON] . Всього за період з 24.04.2013 по 27.06.2013 батьками за 6-ма розписками передано сину цільовим призначенням на купівлю будинку по [ADDRESS] 106000$. [PERSON] по день смерті працював 27 років директором ТОВ «0331». Згідно статуту товариства директор одноособово керує поточною діяльністю товариства, самостійно розпоряджається грошовими коштами та іншим майном. Тому, при відсутності певної суми грошей на купівлю будинку він мав цілком реальну можливість скористатись тимчасово грошима товариства. Від родичів та друзів йому надходили пропозиції про надання фінансової допомоги. Оскільки такої необхідності не було, то даною нагодою він не скористався. З боку [PERSON] ініціативи про внесення неї своєї долі у придбання будинку не було. Таким чином, кошти в сумі 180 000 грн. 00 коп., витрачені для придбання житлового буд [ADDRESS] та земельної ділянки під ним в сумі 94 320 грн. 00 коп., являються його власними, а факт ведення спільного бюджету з позивачем не мав місце. Окрім того, відповідно до п.п. 5.11 договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.06.2013 р. та п.п. 412 договору купівлі продажу земельної ділянки від 27.06.2013 року, укладеним між продавцем [PERSON] та покупцем, нотаріально посвідченим Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.., безспірно підтверджує той факт, що [PERSON] повідомив, що в шлюбі не поперебуває та грошові кошти, що витрачаються ним на купівлю житлового будинку та земельної ділянки, є його особистою власністю, шляхом подачі заяви 27.06.2013 року, яка була приєднана до вказаних договорів та це зберігається у справі приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А. А. Отже, наявні документальні докази, безспірно підтверджують той факт, що житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] було придбано 27.06.2013 року за особисті кошти. Твердження Позивачки, що вона проживала однією сім`єю із [PERSON] з січня 2011 по день його смерті [INFO] , тобто більше 10 років, не відповідають дійсності. Фактично вона проживала з ним спільно тільки в спірному будинку по [ADDRESS] лише з липня 2013 року по липень 2017 року, про що сама зазначає в позовній заяві. В кінці 2016 року, коли Позивачка вчиняла сварки, безпідставно викликала поліцію, [PERSON] попросив її залишити його будинок, а вона погодилась за умови купівлі їй квартири, що [PERSON] і було зроблено. За власні кошти [PERSON] було придбано на і`мя Позивачки трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , куди вона переїхала в липні 2017 року, залишивши будинок [PERSON] . Акт про проживання особи від 01.05.2021 року, складений Головою вуличкому [PERSON] за підпису сусідів підтверджує дані обставини. Своїми підписами сусіди та Голова вуличкому засвідчив той факт, що [PERSON] останні чотири роки до смерті проживав сам. Після отримання даної квартири Позивачка дала [PERSON] розписку, що вона більше до нього немає ніяких претензій матеріального характеру. Відповідачі звертають увагу суду, що Позивачка тривалі роки, коли [PERSON] був живий, жодного разу не пред`являла до нього претензій стосовно поділу будинку чи іншого майна. Після припинення сімейних стосунків з [PERSON] , в липні 2017 року Позивачка протягом 2017-2019 років проживала без реєстрації шлюбу однією сім`єю з іншим чоловіком. Крім того, відповідачі посилаються на те, що Позивачка не працювала та доходу не мала. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] дочка померлого, у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що такий є безпідставним, оскільки її батько проживав разом з позивачкою з 2013 по 2016 роки, потім батько купив їй квартиру по [ADDRESS] та вона виїхала з його будинку, який був придбаний ним за його власні кошти. Відповідач [PERSON] батько померлого, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спірний будинок був придбаний його сином за власні кошти з продажу квартири та з позичених коштів у батьків, в цьому будинку син з позивачкою проживали після народження сина [PERSON] у 2013 році, у 2017 році вже разом не проживали, з цього року позивачка вже була у стосунках з іншим чоловіком. Представник відповідачів в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, має місце визначення факту обов`язкового спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин подружжя. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, необхідно встановити саме факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, як вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. У справі №522/25049/16-ц Верховний Суд зазначив, що для визначення осіб як таких, котрі перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового сгюру на підставі ст.74 СК суд повинен установити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Другим важливим елементом є необхідність доведення, що майно, яке є предметом поділу, дійсно було придбане в результаті спільної праці, тобто за рахунок спільних трудових зусиль. З метою з`ясування цих обставин суди встановлюють час придбання майна, щодо якого заявлено вимогу про поділ, джерела набуття, тобто кошти, за які таке майно придбане, а також мету, що дасть змогу визначити правовий статус майна як об`єкта спільної сумісної власності. Перебування чоловіка та жінки у фактичних шлюбних відносинах має доводитися не тільки фактом спільного відпочинку, а в першу чергу доведенням факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. Верховний Суд\~відзначив,\~що факт\~спільного відпочинку,\~присутність сторін\~разом на\~святах,\~пересилання одне\~одному коштів\~на рахунки\~самі по\~собі,\~без доведення\~факту ведення\~спільного господарства,\~наявності спільного\~бюджету та\~взаємних прав\~і обов`язків,\~притаманних подружжю,\~не можуть\~свідчити про\~те,\~що між\~сторонами склалися\~та мали\~місце усталені\~відносини,\~властиві подружжю (постанова ВС від 28.08.2019 у справі №588/350/15-ц). В іншому рішенні Суд сказав, що сам собою факт періодичного спільного відпочинку не є достатньою підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова ВС від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц). Ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачами не\~заперечується того\~факту,\~що позивачка\~та [PERSON] \~проживали однією\~сім`єю з липня 2013 року по липень 2017 року. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 30.08.2021 року № 7139 [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] з 02.03.2016 по 03.07.2017 (а.с.51). До придбання житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка була у спільній частковій власності його та його родичів. 21.06.2013 року за договором купівлі продажу квартири за реєстровим № 2574, [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/2 частка), продали квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розписок (а.с.159-164), за період з 24.04.2013 по 27.06.2013 батьком [PERSON] . [PERSON] передано сину цільовим призначенням на купівлю будинку по [ADDRESS] доларів США. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] по день смерті працював 27 років директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗЗІ» (а.с. 154-158), у той же час в матеріалах справи відсутні належні докази щодо працевлаштування позивачки та отримання нею самостійного доходу. 27.06.2013 року [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі- продажу за реєстровим № 2674, та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,10 га, кадастровий номер 7410100000:02:046:5331, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 2675. Відповідно до п.п. 5.11 договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.06.2013 р. та п.п. 412 договору купівлі продажу земельної ділянки від 27.06.2013 року, укладеним між продавцем [PERSON] та покупцем, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., [PERSON] повідомив, що в шлюбі не поперебуває та грошові кошти, що витрачаються ним на купівлю житлового будинку та земельної ділянки, є його особистою власністю, шляхом подачі заяви 27.06.2013 року, яка була приєднана до вказаних договорів, що зберігається у справі приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А. А. Відповідно до актів про проживання від 01.05.2021, 07.12.2021 вуличного комітету № 37, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] один останні чотири роки (а.с. 151, 153). Жодного переконливого доказу на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] проживав з позивачкою у квартирі [PERSON] по [ADDRESS] , як про те стверджує позивачка, суду не надано. Як і не надано жодного доказу на підтвердження факту постійного сумісного проживання позивачки та [PERSON] до дня його смерті - [INFO] . Зазначене достовірно не підтвердили в судовому засіданні й свідки з боку позивачки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не може стверджувати про постійне проживання [PERSON] в своїй квартирі по [ADDRESS] , але бачила його там коли приходила до них, після продажу квартири вона віддала позивачці гроші щоб вона знялася з реєстрації та не мала до неї претензій, а [PERSON] вона позичила 10\~000 доларів США на придбання будинку. Свідок [PERSON] мати позивачки, також не змогла підтвердити постійне сумісне проживання її дочки зі [PERSON] в означений позивачкою період часу, натомість не заперечувала того факту, що вони припиняли стосунки. Зазначений свідок показала суду, що зі слів дочки [PERSON] до 2013 року жив на дві сім`ї, коли завагітніла, то вирішили придбати будинок, особисто свідок вклала 35 тисяч доларів США у придбання будинку, а після того, як вони розійшлися, просила повернути їй кошти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також не підтвердила факту постійного сумісного проживання позивачки у будинку по [ADDRESS] , пояснила суду, що та проживала деякий час однією сім`єю з [PERSON] , потім виїхала до своєї квартири, коли він захворів, то вони вже разом не проживали. Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] , яка є дочкою позивачки та подруг позивачки [PERSON] , [PERSON] , які стверджували про те, що позивачка одразу почала проживати зі [PERSON] по [ADDRESS] та проживали однією сім`єю до його смерті, оскільки такі є суперечливими та спростовуються зібраними по справі доказами та поясненнями інших свідків. Крім того, зазначені свідки також не заперечували, що факт розставання позивачки та [PERSON] мав місце, але не змогли зазначити його тривалість. Крім того, свідок [PERSON] не змогла відповісти на запитання щодо квартири по [ADDRESS] , яку за твердженням позивачки було придбано для неї. Свідок [PERSON] пояснив суду, що знав сім`ю позивачки та [PERSON] , вінчав їх, був в них вдома, проводив обряди, але між ними були й суперечки та розставання, який період не проживали разом сказати не може. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був другом сім`ї позивачки та [PERSON] , до купівлі будинку вони проживали окремо, потім разом однією сім`єю та за чотири роки до його смерті розійшлися. Спірний будинок [PERSON] купував за свої кошти, які були від продажу його квартири, також він брав у борг в нього та свого батька. Після розставання [PERSON] купив позивачці квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає по сусідству домоволодіння по [ADDRESS] , позивачка зі [PERSON] проживали однією сім`єю там з 2013 року, у 2017 році вони розійшлися, свідок бачив як вона забирала свої речі, потім тільки привозила сина до батька декілька разів. [PERSON] казав, що купив їй квартиру в м. Чернігові. Напередодні смерті [PERSON] позивачка привезла його з лікарні, а наступного дня не змогла потрапити до будинку, бо в неї не було ключів, викликали поліцію. Свідок [PERSON] також підтвердив у судовому засіданні факт сумісного проживання позивачки та [PERSON] з 2013 року до 2017 року. Зі слів [PERSON] знає, що він купив їй квартиру та вона туди переїхала. З 2017 року [PERSON] проживав самостійно, позивачка іноді привозила сина, але з 2017 року там не проживала. У постанові від 11.02.2021 (справа №158/431/19) ВС зробив висновок, що для вирішення майнового спору суд повинен установити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю можуть бути: показання свідків; ділове та особисте листування; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; витяги з погосподарських книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, довідки житлово-експлуатаційних організацій, органів місцевого самоврядування про спільне проживання та ведення господарства. Утім, самі по собі показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (постанова ВС від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц). Аналогічного правового висновку дійшов ВС і в постанові від 12.12.2019 (справа №466/3769/16, вказавши, що спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Таким чином, враховуючи те, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено факту проживання однією сім`єю [PERSON] та позивачки як чоловіка та жінки без шлюбу в період, який зазначається у позові та у період, протягом якого було придбано спірне майно, також не доведено, що майно, яке є предметом спору, дійсно було придбане в результаті спільної праці, тобто за рахунок спільних трудових зусиль позивачки та [PERSON] , у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі. Крім того, у суду є підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed