Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] у с.Черна Берегівського району померла бабуся позивачки - [PERSON] . Останнім зареєстрованим і фактичним постійним місцем її проживання було [ADDRESS] . На день відкриття спадщини до складу сім`ї [PERSON] входили позивачка, її онука, та двоє її дітей. Позивачка з дітьми фактично постійно проживала разом із [PERSON] до дня її смерті та ця адреса є адресою реєстрації їх місця проживання. Чоловік [PERSON] - [PERSON] - помер раніше, [INFO] у с.Черна Виноградівського (Берегівського) району Закарпатської області. Майно, що ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] , набуто нею у власність в цілому шляхом одноосібного успадкування після смерті її чоловіка [PERSON] , з яким вони фактично проживали до дня його смерті разом. Однак, за життя [PERSON] не оформила перехід права власності та не отримала правовстановлюючих документів та майно та не зареєструвала право власності на нерухоме майно у державному реєстрі. Ця обставина є причиною неможливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання. До складу спадщини, яка відкрилася на день смерті [PERSON] ввійшли: житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СВАТ ім.Шевченка розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9062 грн, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН№169224, виданого на ім`я [PERSON] на підставі Рішення Виноградівської РДА від 12.07.2004 №250, Сертифікат зареєстровано 10.08.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів під №946. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 16.06.2006 секретарем виконавчого комітету Чернянської сільської ради. За змістом заповіту, [PERSON] заповіла усе своє майно доньці [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивачки. У шестимісячний строк [PERSON] , спадкоємець за заповітом, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, про що склала письмову заяву, посвідчену старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023. Відкрилося спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом стали діти [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] , тітка позивачки, [PERSON] , та дядько позивачки, [PERSON] . У свою чергу, спадкоємці першої черги за законом також відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за законом іншої черги - онуки спадкодавця - на користь [PERSON] , [INFO] , що оформили письмовими заявами, посвідченими старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023. Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом як онука спадкодавця, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також може входити і до п`ятої черги спадкування за законом як онука спадкодавця. Позивачка, спадкоємець за законом четвертої черги, на користь якої спадкоємці за законом першої черги відмовилися від прийняття спадщини, - прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Позивачка стверджує, що доглядала за бабусею багато років. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду подані письмові заяви, у якій відповідачі просять розглядати справу без їх участі, заявили про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення його вимог. Відповідач [PERSON] не з`явився на судовий розгляд справи, суд отримав зворотне повідомлення про вручення судової повістки про виклик. Причин неявки суду не повідомлено, заяв не надходило. Відзив не подано. Судовий розгляд справи проведено без участі відповідача [PERSON] . Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та які мають юридичне значення для вирішення порушеного перед судом питання, суд вирішив наступне. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За ст.ст.1264, 1265 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд встановив, що [INFO] у с.Черна Берегівського району померла [PERSON] . Останнім зареєстрованим і фактичним постійним місцем її проживання було [ADDRESS] . (а.с.5, 12). [PERSON] є бабусею позивачки [PERSON] (а.с.16-18). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 16.06.2006 секретарем виконавчого комітету Чернянської сільської ради. За змістом заповіту, [PERSON] заповіла усе своє майно доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7, 16-18) Чоловік [PERSON] - [PERSON] - помер раніше, [INFO] у с.Черна Виноградівського (Берегівського) району Закарпатської області.(а.с.4) Суд на підставі наявних у справі доказів констатує, що майно, що ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] , набуто нею у власність в цілому шляхом одноосібного успадкування після смерті її чоловіка [PERSON] , з яким вони фактично проживали до дня його смерті разом. Однак, за життя [PERSON] не оформила перехід права власності та не отримала правовстановлюючих документів та майно та не зареєструвала право власності на нерухоме майно у державному реєстрі. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася на день смерті [PERSON] ввійшли: житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 325291 грн, загальна корисна площа 172,5 кв.м., в тому числі житлова - 64,4 кв.м. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А, літня кухня літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, вбиральня літ.Д., сарай літ.Е, ворота №1, огорожа №2, колодязь №3, тротуар №І. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА від 20.03.2001 згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №139 (а.с.20-25); право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СВАТ ім.Шевченка розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9062 грн, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН№169224, виданим на ім`я [PERSON] на підставі Рішення Виноградівської РДА від 12.07.2004 №250, Сертифікат зареєстровано 10.08.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів під №946. (а.с.26). Встановлено, що у шестимісячний строк [PERSON] , спадкоємець за заповітом, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , про що склала письмову заяву, посвідчену старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023. (а.с.8). Відкрилося спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом стали діти [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] , тітка позивачки, [PERSON] , та дядько позивачки, [PERSON] . У свою чергу, спадкоємці першої черги за законом, діти спадкодавця, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за законом іншої черги, онуки спадкодавця, - на користь [PERSON] , [INFO] , що оформили письмовими заявами, посвідченими старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023.(а.с.9-11). Суд встановив, що на день відкриття спадщини до складу сім`ї [PERSON] входили позивачка (онука спадкодавиці), та двоє її дітей. Позивачка з дітьми фактично постійно проживала разом із [PERSON] до дня її смерті, та ця адреса є адресою реєстрації їх місця проживання, що підтверджено Довідкою №13 від 03.01.2023, виданою Виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області (а.с.12). Отже, позивачка як спадкоємець четвертої черги за законом, на користь якої спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини - прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті [PERSON] , на підставі ст.1268 ЦК України. Відтак, успадкувала майно, що ввійшло до складу спадщини. Суд погоджується, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця [PERSON] є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на майно за померлою особою. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст.392 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved