Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 71 855,73 грн., за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0004/82/0329635 від 20.06.2012 р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0004/82/0329635 (надалі за текстом - кредитний договір або Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування у відповідних відмінках). Відповідно до п. 1.1 ст. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати відповідачу кредит, а він зобов`язується повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.Відповідно до Розділу 1 кредитного договору розмір ліміту на дату укладання договору складає 14000,00 грн. в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору.Відповідно до ст. 10.1. кредитного договору, максимальний розмір кредиту складає 200 000 грн. (максимальний ліміт). Відповідно до п. 1.3, п. 11.1 ст. 11 кредитного договору за користування кредитом відповідач щомісяця зобов`язаний сплатити проценти за фіксованою процентною ставка за користування Кредитом 36% річних. Відповідно до п. 11.2 ст. 11 кредитного договору, проценти нараховуються щомісяця в будь-який день в період, що починається за 5 робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа кожного місяця. Нарахування процентів здійснюється за період з дати отримання кредиту по дату розрахунку процентів платежів включно, а в наступні періоди - з дня наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів по дату розрахунку процентних платежів в поточному календарному місяці включно. Згідно з п. 18.2 ст. 18 кредитного договору він набирає чинності з дати його укладення та діє до повного погашення грошових зобов`язань за договором. Свої зобов`язання за кредитним договором № 010/0004/82/0329635 від 20.06.2012 року банк виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти у розмірі 33 500,00 грн. позичальникові, що підтверджується виписками по особистому рахунку відповідача, а також розрахунком заборгованості визначеному на дату закінчення угоди (з урахуванням пролонгації) до 20 червня 2024 року. Відповідачем належним чином свої зобов`язання, покладені на нього за кредитним договором, не виконано, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.11.2020 рік (на день відступлення права вимоги) заборгованість [PERSON] становить 36 307,50 грн., яка складається з: - тіла кредиту - 36 271,82 грн; - відсотків за тіла кредиту - 35,68 грн. 09.04.2020 року між позивачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір відступлення прав вимоги факторингу № 114/2-31-F за яким право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. Позивач є фінансовою установою та надає фінансові послуги з факторингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п. 4.1.11. ст. 4 договору відступлення права вимоги позивач має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитним договором, а також на відшкодування збитків, в тому числі на отримання індексу інфляції від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України до дати введення воєнного стану в України, а саме до 24.02.2022 року. На день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача складає 71 855,73 грн, що складається з: - суми основної заборгованості - 36 271,82 грн; - розміру відступленої заборгованості за відсотками - 35,68 грн; - інфляційне збільшення - 5 167,91 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 30 380 грн. За відзивом заявлені позовні вимоги не визнані відповідачем, який вважає, що вони не підлягають задоволенню. Відзив обгрунтовано тим, що відступлення прав вимоги за договором № 114/2-31-F від 09.04.2020 року здійснювалось за плату, шляхом сплати новим кредитором загальної вартості сформованого портфеля заборгованості. Протягом десяти календарних днів з дати відступлення прав вимоги первісний кредитор здійснює розсилку повідомлень боржникам та поручителям про відступлення прав новому кредитору. Платіжне доручення № 331 від 26.11.2020 року на суму 1 958 543,83 грн. не доводить факт повної сплати коштів за договором відступлення та не доводить, що це стосується в тому числі і кредитного договору укладеного банком з відповідачем. Докази направлення кореспонденції у вигляді повідомлення про відступлення прав вимоги не додано. В позові позивач не зазначає про наявність у нього оригіналу кредитного договору. Зазначене ставить під сумнів відступлення прав вимоги за вказаним договором. За укладеним кредитним договором (п. 1.1., 1.2.) строк протягом якого здійснювалось користування та погашення кредиту становить 48 місяців, що починається з 20 червня 2012 року та закінчується 20 червня 2016 року. В період користування поточним лімітом в розмірі 14 000 грн. банк не здійснював його зміну та відповідач не підписував з банком документів про його зміну. Крім того, з часу закінчення дії кредитного договору він не продовжувався банком, а також він не продовжувався відповідачем. Відповідно до таблиці відповідач з карткового рахунку зняв 20.06.2012 року 2 573,60 грн., а не отримав 33 500,00 грн. Твердження позивача про те, що термін кредитування збільшено до 20.06.2024 року безпідставне, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2022 року у справі № 757/1997/22-ц встановлено, що термін дії кредитного договору закінчився 20.06.2016 року. У зв`язку з закінченням строку дії договору нарахування процентів за ним припиняється. Розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки не зрозуміло, яким чином заборгованість з лімітом кредитування в 14 000,00 грн. могла стати 36 271,82 грн. Незрозумілим є і підстави нарахування інфляційного збільшення та відсотків за припиненим зобов`язанням, оскільки з 21.06.2016 року між банком та відповідачем існують лише бездоговірні відносини. При взятті за основу історій по картковому рахунку згідно кредитного договору [PERSON] з 20.06.2012 року по 30.06.2020 року здійснив переплату в розмірі 19 692,93 грн. Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про наявність підстав для нарахування заборгованості, фактично всі твердження позивача безпідставні, оскільки не обґрунтовані та не доведені належними доказами. Ухвалою суду від 25.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 07.07.2023 року представником позивача підтримано позовні вимоги. В судовому засіданні 07.07.2023 року та в подальших судових засіданнях відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позову. Крім того, в судовому засіданні 07.07.2023 року судом, відповідачем та його представником оглянуті надані представником позивача оригінали кредитного договору з додатками до нього. Заслухавши учасників та дослідивши письмові докази у справі суд встановив. 20 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0004/82/0329635. Право вимоги за вказаним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за договором відступлення права вимоги № 114/2-31-А від 09.04.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 331 від 26.11.2020 року щодо оплати портфелю за вказаним договором у розмірі 1 958 543,83 грн. та витягом з реєстру боржників в якому зазначені П.І.П. відповідача, його РНОКПП, номер договору, дата видачі кредиту та сума заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. У суду не виникає сумніву щодо переходу прав вимоги за договором до позивача, оскільки ним надано витяг з реєстру боржників, який підписано керівником позивача з прикладенням печатки, документ про оплату прав вимоги та, крім того, позивачу передано оригінал договору щодо відповідача, за яким відступлено право вимоги з оригіналами додатків до нього. Неповідомлення відповідача про відступлення прав за договором позивачу не призводить до такого наслідку, як недійсність/нікчемність відступлення права вимоги, а надає лише можливість здійснювати повернення боргу первісному кредитору. Крім того, суд вважає, що позивач має право на укладення вказаних договорів, оскільки він є фінансовою установою та в підтвердження цього ним надано витяг з ЄДРЮОФОПГФ станом на 03.04.2023 року де зазначені види фінансових послуг, які він має право здійснювати, виписку з ЄДРЮОФОПГФ від 06.06.2017 року, розпорядження НКДРСРФП від 30.05.2017 року № 2099 та свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 05.07.2017 року. Відповідно до розділу 1 та п. 2.1., 4.1., 4.2. кредитного договору розмір поточного ліміту на дату укладання договору складає 14 000,00 грн. в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору.Строк, протягом якого здійснюється користування та погашення кредиту 48 місяців, що починається з 20 червня 2012 року та закінчується 20 червня 2016 року. Процентна ставка за користування фіксована 36 % річних. Для зарахування заробітної плати та здійснення договірного списання банком відкривається поточний рахунок - картковий рахунок або КР. За послуги з обслуговування КР за договором відповідач (клієнт) сплачує банку комісійну винагороду в розмірах визначеними тарифами в день надання відповідної послуги по КР. Погашення комісійної винагороди здійснюється в день її нарахування шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР, в тому числі збільшенням заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 91.1, 9.2., 9.3., 10.1., 11.3., 11.4., 11.5., 11.8., 12.1., 12.2., 12.7. розділу ІІІ, ІV кредитного договору з дати початку кредитування відповідач має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати їх в межах поточного ліміту. Без укладення додаткових угод банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умовами на останній робочий день строку користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості. Погашення процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР в дату розрахунку процентних платежів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом в рамках встановленого поточного ліміту Відповідач зобов`язаний до 20 числа кожного місяця наступного за місяцем користування кредитом сплатити платіж в розмірі 5 відсотків від власної заборгованості…Заборгованість складається з заборгованості за кредитом, суми нарахованих процентів за користування кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР. Остаточне погашення кредиту та процентів здійснюється не пізніше дати закінчення строку користування кредитом. За договором страхуються ризики смерті, інвалідності першої або другої групи відповідача протягом всього строку дії договору. Страхова премія сплачується відповідачем кожного місяця шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом в рамках встановленого поточного ліміту. Постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2022 року у справі № 757/1997/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» встановлено факт того, що Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування (кредитний договір) № 010/0004/82/0329635 від 20.06.2012 р. був укладений на 48 місяців, тобто термін його дії закінчився 20 червня 2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт закінчення терміну дії договору 20.06.2016 року встановлено та цей факт (обставина) не підлягає доказуванню у цій справі, оскільки в ній беруть участь ті самі особи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного та з урахуванням правового висновку зазначеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17 з 20.06.2016 року проценти, комісії, страхові платежі при користуванні коштами [PERSON] не застосовуються, оскільки строк його дії закінчився. Доказів наявності інших договорів/правочинів щодо підстав їх нарахування позивачем не надано. Судом перевірено розрахунок заборгованості здійснений банком на 27.11.2020 року та цей розрахунок з урахуванням виписки по рахунку (наданій позивачем) та історій по картковому рахунку (наданих відповідачем) є правильним в частині нарахування заборгованості з 20.06.2012 року по 20.06.2016 року (до строку закінчення дії договору). Нарахування процентів, комісій, страхових платежів після 20.06.2016 року банком неправомірне, оскільки відбувається поза договором, тобто в даному випадку з 21.06.2016 року по 26.11.2020 року між відповідачем та банком відбуваються відносини отримання коштів, які не є кредитом та повернення суми грошей отриманої ним. Заборгованість станом на 20.06.2016 року [PERSON] складає 5 816,04 грн., а саме 5 634,28 грн. боргу за тілом кредиту та 181,76 грн. боргу за процентами з користування кредитом. Суд не бере до уваги розрахунки за цей період надані [PERSON] (в якості витягу руху коштів…), оскільки ним не надано доказів сплати процентів, комісій, страхових платежів за користування кредитом. Нараховані комісії, проценти та страхові платежі не сплачувалися ним окремо, а ці нарахування відповідно до умов договору утримувалися банком самостійно шляхом збільшення розміру (суми) кредиту, що і вказано в колонці - «загальний залишок несплаченої заборгованості». Оплата загального залишку сплачувалася [PERSON] сумами на зменшення заборгованості, які відображено в колонці - «зменшення заборгованості». За період з 20.06.2016 року по 26.11.2020 року [PERSON] отримано гроші у розмірі 51 081,46 грн., а повернено грошей на суму 46 979,44 грн. Різниця між отриманими та поверненими коштами складає 4 102,02 грн. (51 081,46 - 46 979,44). Суд не бере до уваги розрахунки за цей період надані [PERSON] (в якості витягу про рух коштів…), оскільки ним не надано доказів сплати процентів, які нараховані банком за цей період. До розрахунку за вказаний період суд не приймає і нарахування/сплату комісій, страхових платежів, оскільки вони не мали бути нараховані та сплачені. Отже, на момент передачі права вимоги борг [PERSON] складав 9 918,06 грн., як сума 5 634,28 + 181,76 + 4 102,02. З моменту передачі прав вимоги за кредитним договором позивачем неправомірно здійснювалося нарахування процентів за користування кредитом, оскільки відносини щодо зазначеної заборгованості перебували поза відносинами за кредитним договором. Одночасно позивачем правомірно нараховані за цей період індекс інфляції від суми заборгованості, оскільки відповідач мав обов`язок повернути безпідставно отриманні кошти або банку або позивачу. Сума індексу інфляції з урахуванням суми боргу 9 918,06 грн. за період з грудня 2020 року по січень 2022 року складає 1 413,09 грн. (9 918,06 Х 1,14247719 - 9 918,06). Отже, заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 11 331 (одинадцять тисяч триста тридцять одну) грн. 15 коп., (9 918,06 + 1 413,09), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд не вирішує питання стягнення процентів річних після передачі права вимоги, оскільки вони не обґрунтовані позивачем, як проценти, які нараховані поза межами строку дії кредитного договору. Позивачем за подання позову щодо стягнення 71 855,73 грн. боргу сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гр н. У зв`язку, з частковим задоволенням позову, на відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається судовий збір у розмірі 422 (чотириста двадцять дві) грн. 99 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial