Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, [PERSON] , третя особа, служба у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він та [PERSON] 01.09.2012 року уклали шлюб, під час якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дочку залишено проживати з матір`ю. Через півтора місяці після розірвання шлюбу [PERSON] народила другу дитину, сина [PERSON] , від іншого чоловіка, [PERSON] , з яким 04.06.2020 року остання зареєструвала шлюб. Відповідач бажає змінити місце свого проживання та переїхати в однокімнатну квартиру у [ADDRESS] , за місцем проживання теперішнього чоловіка, [PERSON] , разом з сином та дочкою, де також проживають родичі її чоловіка. Вважає, що такі умови проживання можуть негативно вплинути на на його дочку [PERSON] та її психоемоційний стан, оскільки мати не зможе забезпечити дочці належні умови проживання, забезпечити належний рівень душевного, тілесного та інтелектуального розвитку. Також вона періодично залишає територію України і нещодавно повернулася з Республіки Польща та планує знову виїжджати за кордон на довготривалий термін. Дочка [PERSON] не бажає покидати Україну, родичів, своїх друзів та однокласників. При цьому, вважає, що він зможе створити належний рівень життя дитини, забезпечити її матеріально, так як є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині, має належний рівень доходу. У зв`язку із наведеним просив визначити місце проживання [PERSON] за місцем реєстрації батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] - адвокат Голуб Г.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та пояснив, що дочка [PERSON] проживає в [ADDRESS] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] та ходить до школи, яка знаходиться в м. Івано-Франківську. Позивач перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України та на даний час знаходиться у Донецькій області. Позивач усно йому повідомив, що планує звільнятися з лав ЗСУ, однак не відомо чи звертався із такою заявою до відповідних органів. Відповідач планує виїжджати у Республіку Польщу на довший час до свого другого чоловіка, однак дочка цього не бажає, оскільки хоче проживати з татом. Просив позовну заяву задовольнити та визначити місце проживання [PERSON] за місцем реєстрації батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та суду пояснила, що вона має намір змінити місце свого проживання та переїхати до кінця цього року до свого другого чоловіка, який проживає у Республіці Польщі. Дочка [PERSON] близько одного року проживала з ними у Республіці Польщі, ходила там у школу, але постійно хотіла додому. Між [PERSON] та її теперішнім чоловіком склалися не дуже добрі стосунки, їм важко знайти спільну мову. На даний час дочка їздить з села до школи у м.Івано-Франківську, де іноді і ночує у квартирі її другого чоловіка. Дитина тягнеться до тата і сумує за ним, на вихідні та канікули вона ходила до нього у гості та проводила з ним свій вільний час. Вона ніколи не заперечувала та не заперечує проти того, щоб дитина жила з батьком. Представник третьої особи, служби у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Микитин Н.Я. у судовому засіданні вказала, що з урахуванням висновку органу опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, пояснень позивача та відповідача, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] за місцем реєстрації батька [PERSON] , оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Просила позовну заяву [PERSON] задовольнити. У судовому засіданні заслухано малолітню [PERSON] у присутності практичного психолога Тлумацького ДНЗ «Дюймовочка» м.Тлумач, яка пояснила, що проживає в с. Братишів, Івано-Франківського району Івано-Франківської області разом з мамою та братиком [PERSON], якому 4 роки та який ходить у дитячий садок у м.Івано-Франківську. Вона навчається у 5 класі у ліцеї [ADDRESS] , куди із села до школи їздить автобусом. Відносини з мамою у неї добрі, однак проживати хоче із батьком і мама проти цього не заперечує, хоча жити з мамою їй теж добре, бо вона дуже любить маму і братика. У Польщі проживала менше 1 року разом із мамою, вітчимом та братом, там ходила до школи, звикла до однокласників, вивчала мову, знайшла нових друзів та повністю адаптувалася. Вважає, що їй там було жити нормально, всім була задоволена, проте сумувала за татом. Коли тато повернеться з війни, то хоче з ним проживати, а з мамою буде розмовляти по мобільному телефону, коли остання буде жити у Польщі. 12.07.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 31.07.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, представника третьої особи, пояснення малолітньої дитини, які надані у присутності психолога, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року у справі №344/11253/18, яке набрало законної сили 12 березня 2019 року (а.с. 17). Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2012 року (а.с. 16). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2019 року у справі №344/11253/18, яке набрало законної сили 12 березня 2019 року, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з матір`ю, [PERSON] . Як вбачається з повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2019 року у відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , де в графі «Батько» вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] » (а.с. 18). Сина, [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи № 8248 від 27.12.2019 року (а.с. 19). 04.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 650, та [PERSON] надано шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2020 року (а.с. 20). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка видана Братишівським старостинським округом №1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 06.06.2023 року № 130 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , не зареєстровані, але проживають [PERSON] - заявниця; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - мати; [PERSON] - вітчим; [PERSON] - брат. Житловий будинок пригідний для проживання, збудований в 1974 році, цегляний, в якому розміщені 2 житлові кімнати, кухня та коридор. Будинок газифікований, пічне опалення, водопостачання з колодязя, санвузол відсутній. Загальна площа - 48.4 кв.м, в тому числі житлова площа - 36.5 кв.м, яка не відповідає до кількості членів сім`ї (а.с. 25). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім?ї згідно будинкової книги: [PERSON] , [INFO] - заявник, мобілізований В ЗСУ; [PERSON] , [INFO] - дочка, зареєстрована, але не проживає; [PERSON] , [INFO] - мати дочки [PERSON] , зареєстрована, але не проживає; [PERSON] , [INFO] - брат, що підтверджується довідкою, яка видана Братишівським старостинським округом №1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 06.06.2023 року № 127 (а.с. 24). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка видана Братишівським старостинським округом №1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 06.06.2023 року № 128 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстрований та проживає [PERSON] - заявник; зареєстрований та проживає [PERSON] - брат; зареєстрована, однак проживає за адресою [ADDRESS] [PERSON] - дочка; зареєстрована, однак проживає за адресою [ADDRESS] [PERSON] - мати дочки. Житловий будинок пригідний для проживання, збудований в 1983 році, цегляний, в якому розміщені 2 житлові кімнати, кухня та комора. Будинок газифікований, конвекторне опалення, водопостачання з колодязя, санвузол відсутній. Загальна площа - 70.2 кв.м, в тому числі житлова площа - 45.7 кв.м (а.с. 23). Згідно копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) м. Івано-Франківськ від 28.04.2022 року № 105, [PERSON] призначено на посаду кулеметника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони, ВОС-101627А (а.с. 21), якого загальна сума доходу за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року складає 273717 грн 84 коп, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною [NUMBER] м. Івано-Франківськ від 12.06.2023 року № 350/484/1/4/54 (а.с. 22). Частинами 6, 8 статті 7 СК України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною 1 статті 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з копії психологічної характеристики психоемоційного стану дитини [PERSON] , [INFO] , яка видана центром психологічної допомоги дітям ТзОВ «Серденько» від 13.06.2023 року, наразі [PERSON] проживає з мамою. За словами матері, дівчинка «тягнеться до тата», має з ним дуже щирі стосунки. У ході бесіди, [PERSON] розповіла, що сильно тривожиться за батька, сумує. Має бажання жити з татом, коли він повернеться з фронту, а до мами приїздити в гості і таке рішення підтримують обидва батьки. Наявна любов та повага до обох батьків. Наявний емоційний зв`язок з обома батьками, проте спостерігається підвищена увага до батька (а.с. 26-27). Згідно з ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З письмово висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, який виданий виконавчим комітетом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19.07.2023 року № 1137 вбачається, що орган опіки та піклування Тлумацької міської ради вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька [PERSON] , [INFO] (а.с. 40-42). Так, дитина сторін - дочка [PERSON] , [INFO] , є малолітньою, та такою, яка досягла десяти років. Частиною 2 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 СК України ж визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Аналіз змісту вказаних норм СК України свідчить про те, що першочерговим критерієм визначення місця проживання дитини, яка досягла десяти років, є спільна згода батьків та самої дитини. Натомість, зі змісту пояснень позивача, зазначених ним у позовній заяві та наданих представником позивача в судовому засіданні, вбачається, що між ним та [PERSON] відсутній будь-який спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки, оскільки, зі слів представника позивача та відповідача, вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з батьком. Тобто сторони, як це і передбачено ч. 1 ст. 160 СК України, визначили місце проживання дитини з батьком за взаємною згодою. Не вбачається спору щодо місця проживання малолітньої дочки сторін і зі змісту заяви [PERSON] , поданої до суду 20.09.2023 року, в якій зазначила, що не заперечує з приводу задоволення позовної заяви та визначення місця проживання дочки разом з її колишнім чоловіком, просить позовну заяву задовольнити (а.с. 58-59). Факт відсутності між батьками дитини спору щодо місця проживання дитини вбачається також і зі змісту висновку виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, зокрема, в якому зазначено, що мати не заперечує щодо зміни місця проживання її малолітньої дочки [PERSON] за місцем реєстрації батька [PERSON] . Відтак, за відсутності між сторонами відповідного спору суд позбавлений можливості вирішувати такі питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є саме захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи. Сімейні відносини, враховуючи їх особистісний характер, повинні в першу чергу вирішуватися за згодою їх учасників, і тільки в разі відсутності такої згоди (існування між ними спору) - зокрема, в суді. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідач у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із нею, як матір`ю, суду не надала, не заперечила щодо проживання дитини з батьком. Отже, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір, та вказані обставини підлягають перевірці судом. Також, як вбачається із наданих суду пояснень у судовому засіданні, позивач на даний час перебуває на військові службі в зоні активних бойових дій у Донецькій області, а отже визначити місце проживання [PERSON] за місцем реєстрації батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] є неможливим, оскільки позивач за вищевказаною адресою не проживає. З урахуванням встановлених вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені позивачем передчасно. Зі змісту самого висновку органу опіки та піклування випливає, що матір дитини не заперечує щодо проживання дитини з батьком, що свідчить про відсутність між батьками спору щодо місця проживання дитини, а, відповідно - відсутність взагалі підстав для надання такого висновку в порядку статті 161 СК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю між сторонами спору щодо місця проживання дитини. На підставі наведеного, відповідно до ст. 18, 19, 51, 56, 104, 110, 112, 115, 160, 161 СК України,

Outcome: dismissed