Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29 серпня 2019 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 1690. У даному шлюбі у них народилась одна дитина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південнозахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) 25 вересня 2020 року, актовий запис № 1879). Шлюбні відносини в повному розумінні значення цього терміну, в яких присутня духовна складова, взаємоповага та бачення спільного майбутнього, між сторонами фактично вже припинені. Крім того, через складні сімейні ситуації, які часто закінчувалися конфліктами, сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Відтак і подальше збереження шлюбу не можливе. Спільні обов`язки не розподіляються, шлюб існує формально. Сторони є людьми з різними характерами, темпераментами, цінностями, поглядами на життя, в тому числі на сімейне, щодо ведення спільних справ, господарства; спільних інтересів у них немає, стосунки вичерпали себе. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя, як подружжя, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки вони давно живуть своїми інтересами, а тому якнайшвидше розірвання шлюбу між ними є доцільним для обох сторін, а вжиття будьяких заходів примирення буде суперечити моральним засадам суспільства, оскільки буде спрямоване на примушування їх до перебування у шлюбі, якого фактично вже не існує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/12835/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 29 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено відповідний актовий запис № 1690. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південнозахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) 25 вересня 2020 року, актовий запис № 1879). Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved