Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Нечай Р.В., який здійснює представництво інтересів позивача на підставі ордера про надання правової (правничої) допомоги №214/23 від 15 червня 2023 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 69117,10 гривень, посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідач повернути грошові кошти відмовляється, чим порушує майнові права позивача, також просить стягнути витрати на надання правової допомоги та оплату судового збору. В обгрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначає, що 01 лютого 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати ремонт належного позивачеві транспортного засобу «Пежо», номерний знак [NUMBER] . На виконання умов вказаного договору позивач передала відповідачу в якості завдатку грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, а також транспортний засіб, який відповідач зобов`язався відремонтувати. Надалі, відповідач повідомив, що виконати умови усного договору та відремонтувати транспортний засіб не зможе, а тому 07 квітня 2023 року вказаний договір було розірвано, відповідач повернув позивачу автомобіль «Пежо» та зобов`язався повернути отримані в якості завдатку грошові кошти в сумі 2000 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16 червня 2023 року, що становив 36,5686 гривень за 1 долар США, про що надав власноруч написану розписку. Разом із цим, станом на 16 червня 2023 року відповідач повернув позивачу через її доньку грошові кошти в сумі 4020 гривень 10 копійок. Решту частини боргу, в сумі 69117 гривень 10 копійок, відповідач не повертає. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду, оскільки свої зобов`язання [PERSON] добровільно не виконує. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрати на надання правової допомоги в сумі 10000 грн. Позивач та та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату та час його проведення були належним чином повідомлені. Представник позивача у позовних вимог просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач, в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлий про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01 лютого 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався здійснити ремонт належного позивачу автомобіля «Пежо», який було розірвано 07 квітня 2023 року. Як вбачається із копії розписки [PERSON] від 07 квітня 2023 року, останній зобов`язався повернути дві тисячі доларів у гривневому еквіваленті (по курсу) [PERSON] . Згідно з листом №3133/112/01-2023 Відділення поліції №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 18 квітня 2023 року, було розглянуто звернення [PERSON] від 03 квітня 2023 року про те, що [PERSON] , який мав відремонтувати автомобіль «Пежо», не виконує умов усного договору, та рекомендовано звернутися в суд з цивільним позовом. Із копії інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. [PERSON] народилася [INFO] в місті Рені, Ренійського району Одеської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 19 квітня 2019 року органом 5114. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2019 року Приморським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 квітня 2019 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08 грудня 2020 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Із платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» від 23 квітня 2023 року вбачається, що [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 4020 гривень 10 копійок. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Свобода договору закріплена у статті 627 ЦК України, виходячи зі змісту якої відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Отже, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються нормами, що регулюють правовідносини договору про надання послуг. Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про\~надання послуг\~може бути\~розірваний,\~у тому\~числі шляхом\~односторонньої відмови\~від договору,\~в порядку\~та на\~підставах,\~встановлених цим\~Кодексом,\~іншим законом\~або за\~домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до частини 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У визначений договором строк та по день розгляду справи відповідач свої зобов`язання за договором про надання послуг не виконав та кошти не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. (ч. 3 ст. 571 ЦК України). Відповідач в судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав. Разом із цим, суду надані належні та допустимі докази, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що між позивачем та відповідачем дійсно виникло грошове зобов`язання. Такими доказами є, зокрема, розписка [PERSON] від 07 квітня 2023 року та платіжне доручення, згідно якого [PERSON] переказав на рахунок [PERSON] , яка є донькою позивача, грошові кошти в сумі 4020,10 грн, що свідчить про визнання ним боргу. Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року) часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Крім того, суду надано скріншоти з переписки у месенджері Viber з користувачем [PERSON] . Із вказаної переписки слідує, що останній взяв на себе зобов`язання відремонтувати автомобіль, за що отримав завдаток в сумі 2000 доларів США, в подальшому від здійснення ремонту транспортного засобу відмовився та повідомив, що суму завдатку поверне. Відповідно до постанови Верховного Суду від 13.07.2020 року (справа № 753/10840/19), скриншоти повідомлень з телефону та планшета і роздруківки з Viber є належними та допустимим доказами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 69117 гривень 10 копійок (враховуючи наданий позивачем розрахунок) є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача просить стягнути із [PERSON] витрати на надання правової допомоги в сумі 10000 гривень та судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесення позивачем вказаних витрат суду надано копію договору про надання правової допомоги №214/23 від 15 червня 2023 року, платіжну інструкцію від 16 червня 2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] перерахувала на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 306,28 доларів США, та квитанцію про сплату судового збору від 19 червня 2023 року. Виходячи із наведеного, суд приходить переконання, що вимоги представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 10000 гривень витрат на правову допомогу, та 1073 гривні 60 копійок суми сплаченого судового збору, є підставними та підлягають до задоволення. На підставі наведеного, виходячи із змісту ст.ст. 12, 13, 76, 141 ,259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: approved