Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

06 січня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] (далі Квартира-1). В обґрунтування позову зазначено, що Квартира-1 не приватизована і не є приватною власністю позивача [PERSON] . У Квартирі-1 зареєстровані позивач з 15 грудня 1993 року, а також зареєстровані з 2005 року відповідачі - сини позивача: [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі в Квартирі-1 не проживають з 2005 року, не сплачують комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть, їх речі в Квартирі-1 відсутні. Реєстрація відповідачів створює позивачу додаткові матеріальні втрати на оплату комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлялась шляхом направлення на адресу місця проживання зазначену у позові судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яка повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.35, 36) Надала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить провести судовий розгляд за її відсутності. (а.с.34) Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в їх обґрунтування послалася на обставини, які зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця проживання судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.29) Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця проживання судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.33) Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З фотокопії технічного паспорта на квартиру, виготовленого ПП «Оцінка і Право», вбачається, що квартира [ADDRESS] , знаходиться у будинку квартирного типу. Квартира-1 складається із однієї кімнати, коридору, кухні, комори, санвузла. (а.с.5, 6) Із акта №49 від 12 грудня 2022 року, вбачається, що сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підписами підтверджують факт не проживання в Квартирі-1 відповідачів [PERSON] та [PERSON] з 2005 року. (а.с.7) Із довідки виданої 05 грудня 2022 року КП «Укржитлкомфорт», вбачається, що позивач [PERSON] , відповідачі: [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Форма власності: місцевих рад. (а.с. 8) З дублікатів квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вбачається, що [PERSON] сплачує комунальні послуги ( за опалення, вивіз побутових твердих відходів, квартплату). (а.с.9) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що довгий час, а саме з 2005 року по 2019 року була сусідкою [PERSON] і проживала з нею на одній сходовій площадці. В подальшому, з 2019 року по теперішній час продовжують спілкуватися. Сини [PERSON] [PERSON] і [PERSON] залишили місце проживання за адресою: [ADDRESS] орієнтовно восени 2005 року, їх тоді забрав їх батько [PERSON] . З того часу у вищезазначеній квартирі вони не з`являлися. Деякий час, після 2005 року, у цій квартирі залишалися деякі речі дітей, але в подальшому речей не стало. Будь-яка кореспонденція від дітей або дітям, на адресу цієї квартирі при свідку не надходила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає у одному будинку із [PERSON] , а саме [ADDRESS] із\~ народження, тобто із 1993 року і по теперішній час, тільки в різних під`їздах. Знає [PERSON] як сусідку і знайому, підтримує з нею дружні відносини. Інколи заходить до її квартири [ADDRESS] на каву. В іншому надала покази, аналогічні показам свідка [PERSON] . Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. У статті 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Стаття 71 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Згідно положень ст. 63 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги, що до суду будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано, у судове засідання вони не з`явилися, не надали свої заперечення, та враховуючі наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, судовий збір стягується з другої сторони на користь осіб, які їх понесли (ст. 141 ЦПК Укаїни). З врахуванням зазначеного, з відповідачів на користь держави, у дольовому порядку, слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок з кожного.

Outcome: approved