Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що 22.06.2023 р. загинув цивільний чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Позивач проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка з 2013 р. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно позивачу для отримання спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , з 2013 року по день смерті [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою\~Жовтневого районного суду м. Запоріжжя\~від 14.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, в іншій частині просила відмовити, оскільки майно не є спадковим. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають\~частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.06.2023 року. Як вбачається зі свідоцтва про поховання № [NUMBER] , виданого СКП «Запорізька ритуальна служба» та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00040296665 від 28.06.2023 р., ці документи видані [PERSON] , яка здійснила поховання [PERSON] . Згідно з інформацією, наданою Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою від 31.08.2023 р., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в Четвертій запорізькій державній нотаріальній конторі не заводилась (перевірена алфавітна книга обліку спадкових справи за 2023 рік). В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , які зазначили та кожен окремо підтвердили, що з січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження викладених в позовній заяві обставин позивачем також було надано виписку про рух коштів по картці [PERSON] , з якої вбачається перерахування коштів від [PERSON] , та посадочні документи АТ «Укрзалізниця», з яких вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] спільно їздили у подорожі. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з метою спадкування за законом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням пояснень свідків, письмових доказів, приймаючи до уваги позицію відповідача, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю з 2013 року по день смерті [PERSON] 22.06.2023 року підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені позивачем. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. В зв`язку з тим, що позивачем не використано її право на отримання свідоцтва про спадщину в позасудовому порядку, суд вважає, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування заявлена передчасно та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial