Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Вертіївська сільська рада Ніжинського району в особі голови Ф.Лозяна звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько дітей [PERSON] . Останній має високий ступінь втрати здоров`я у зв`язку з тривалою хворобою, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків: не забезпечувала дітям необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Через те, що діти залишились без батьківського піклування, їм було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. 14.09.2020 дітей влаштовано на виховання і спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] , [PERSON] , який знаходиться в [ADDRESS] . 20.02.2023 відповідач звільнилась із місць позбавлення волі, однак не звернулась із заявою про повернення їй дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Представник служби у справах дітей Вертіївської сільської ради в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання. Зазначивши, що дійсно, після звільнення з місць позбавлення волі не зверталась із заявою про повернення їй дітей, хоча знала про таку можливість. Піклуватися про дітей та брати участь у їх вихованні не бажає, і така її позиція є добровільною, розуміє наслідки прийнятого нею рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.2018 [PERSON] народилась [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2019 вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до розпоряджень Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області №116 та №117 від 11.08.2020 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.25-26). Згідно рішення виконавчого комітету Вертіївської сільської ради Ніжинського району вiд 18.07.2023 №69 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.30-32). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з 14.09.2020 влаштовані до дитячого будинку сімейного типу на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується розпорядженням Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області №136 від 14.09.2020 (а.с.33-35). З повідомлення про звільнення ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» №6/5/79 від 20.02.2023 вбачається, що [PERSON] постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.02.2023 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на 12 днів 4 місяці (а.с.23). З листа Кукшинського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району №03-04/38 від 21.06.2023 вбачається, що 07.03.2023 було отримано повідомлення про звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі (а.с.21). Інформацією №01-25/58 від 06.07.2023 Центру надання соціальних послуг підтверджується той факт, що [PERSON] не зверталась із заявою про надання їй соціальних послуг з метою повернення їй дітей на виховання та спільне проживання (а.с.24) Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , буде суперечити інтересам дітей. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дітей, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток та навчання свої дітей, не піклується про їх підготовку до самостійного життя, зокрема, не надає матеріальної допомоги для забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, та не має такого наміру, як зазначила сама у судовому засіданні, що може негативно впливати фізичний розвиток як складову виховання. Отже доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у їх вихованні, надання їм батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дітей, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дітей. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз`яснено у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняє її від обов`язку утримувати своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей. За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 182,184 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх її доходів щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Виходячи з наведеного, оскільки на момент звернення до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved