Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

12.01.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] про визнання договору оренди (майнового найму) від 03 травня 2022 року житлового приміщення будинку [ADDRESS] недійсним (а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 03 травня 2022 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір оренди (майнового найму), предметом якого була тимчасова здача в найм (оренду) на відплатній основі, що належить наймодавцеві житлового приміщення у вигляді ізольованого будинку з прилеглою територією стальною площею 60 кв.м., житловою площею 32 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що згідно з пунктом 1.2. Договору право власності (розпорядження) Наймодавця на вказаний Об`єкт нерухомості підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Як вказує позивач, на виконання умов договору 03 травня 2022 року він передав відповідачу 30000 гривень готівкою, з яких 15000 гривень - за перший місяць (травень 2022 року) найму та 15000 гривень - за останній місяць (вересень 2022 року) найму. 29 травня 2022 року він отримав письмове попередження від правління СТ СМ Вишеньки», щодо примусового відключення від постачання електроенергії у зв`язку з несплатою [PERSON] членських внесків за перший та другий квартали 2022 року, а також через заборгованість за користування електроенергією в розмірі близько 4000 гривень. Позивач вказує, що з метою недопущення відключення від електроенергії, він прибув до правління СТ СМ Вишеньки» і за домовленістю з головою правління сплатив замість [PERSON] всі борги, а також отримав від голови СТ СМ «Вишеньки» копію витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно, згідно з яким переданого в оренду садового будинку є [PERSON] . Також зазначає, що на письмове прохання відповідача, що надійшли синові позивача - [PERSON] , останній 04 червня та 04 липня 2022 року сплатив грошові кошти в якості оплати згідно з укладеним договором за червень-липень 2022 року на рахунок [PERSON] у розмірі 30000 гривень. З метою перевірки отриманих відомостей, позивач звернувся до ЦНАПу Деснянського району м. Києва, та отримав відомості, що станом на 19 вересня 2022 року єдиним власником об`єкту є [PERSON] . З урахуванням викладеного, а також, посилаючись на вимоги чинного цивільного законодавства, яке регулює вчинення правочинів, визнання їх недійсними, укладення договору оренди (найму), зазначає, що волевиявлення [PERSON] , яка є єдиним власником будинку та не підписувала Договір від 03 травня 2022 року, не було, істотних умов цього договору не погоджувала. Позивач вважає, що ці обставини свідчать про недійсність укладеного між ним та відповідачем договору. Ухвалою судді від 01 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.29). Ухвалою суду від 31.05.2023 року було витребувано докази: - від Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану чи реєструвалась смерть [PERSON] (відома суду адреса місцезнаходження нерухомого майна та можливого місця проживання власника: [ADDRESS] недійсним ) у період з 20.11.2009 по 03.05.2022; - з Другої Бориспільської державної нотаріальної контори відомості зі Спадкового реєстру про те, чи відкривалася спадкова справа після [PERSON] (відома суду адреса місцезнаходження нерухомого майна та можливого місця проживання власника: адресою: [ADDRESS] ) у період з 20.11.2009 по 03.05.2022, та осіб, які прийняли спадщину. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просив його задовольнити. Він обрав такий спосіб захисту, оскільки вважає, що був ведений в оману, що відповідач є власником будинку. Вважає, що відповідач перевищив своє повноваження, оскільки , як йому тепер відомо, є інший спадкоємець. Він проживав судовому будинку з початку травня до 29 серпня 2022 року та поніс додаткові витрати, оскільки був вимушений з метою запобігання відключення електроенергії в орендованому будинку, сплатив заборгованість, яка рахувалася в садовому товаристві, а також витрати на прочистку каналізації. Вимоги щодо стягнення переданих за договором коштів, а також заподіяних йому збитків на даний час він не заявляє. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, та вважається таким, що повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заяв та відзиву не направив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2022 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі Договір найму (оренди) нерухомого майна (а.с. 9-10). Відповідно до п.1.1 ст.1 Договору предметом цього Договору є тимчасова здача в найм (оренду) на відплатній основі що належить наймодавцеві жилого приміщення у виді ізольованого будинку з прилеглою територією, загальною площею 60 кв.м., житловою площею 32 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом п.1.2 ст.1 Договору зазначено, що право власності (розпорядження) Наймодавця на вказаний Об`єкт нерухомості підтверджується свідоцтвом про спадщину. Крім того, за змістом Договору найму (оренди) нерухомого майна, сторони домовилися , що строк оренди встановлений з 7 травня 2022 року по 15 вересня 2022 року, розмір щомісячної плати за користування об`єктом оренди становив 15000 гривень (п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4 Договору). Крім того, за змістом п.п.3.2.1 п.3.2 ст.3 Договору при його підписанні наймач сплачує наймодавцю 30000 гривень, які є платою за перший місяці проживання та гарантованим депозитом в розмірі місячної плати. Ця ж обставина підтверджується Додатком №3 до Договору , у якому зазначено про сплачену орендну плату за травень та вересень 32022 року на загальну суму 30000 гривень (а.с.13). Встановлено, що садовий будинок [ADDRESS] на підставі договору міни (1033) від 15.102009, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., належав на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24519811 від 20.11.2009 (а.с.15), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.09.2022, номер інформаційної довідки 310197054 (а.с.18). Водночас, встановлено, що власник вказаного переданого в оренду садового будинку [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №20925 від 08 грудня 2014 року , складений Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, № витягу 00039819684 від 25 травня 2023 року (а.с.60). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкової (справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), номер інформаційної довідки 72434177 від 11.05.2023 після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , була відкрита спадкова справа (номер у нотаріуса №348/2015) у Десятій Київській державній нотаріальній конторі (а.с.58). З відповіді Десятої Київської державної нотаріальної контори вих.№2366/01-16 від 02 вересня 2023 року спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] є її сини [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.84). Також повідомлено, що Свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно (садовий будинок), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не видавалося. Даючи оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст.203 ЦК України, зокрема ч.ч.1-5 цієї статті передбачено наступне. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч.ч.1-3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті\~203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Суд також звертає увагу, що вимогу щодо визнання недійсним договору найму(оренди) з підстав недодержання сторонами вимог закону при його укладенні позивач не заявляє, у тому числі щодо вчинення правочину під впливом помилки чи внаслідок обману. Так, в силу вимог ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. За змістом\~я.2\~цієї статті,\~уразі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Так, відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За змістом ч.1, ч.2 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. За загальним правилом, визначеним ч.1, ч.2 ст. 769 ЦК України передання речі у найм не припиняє та не змінює прав на неї третіх осіб, зокрема права застави. При укладенні договору найму наймодавець зобов`язаний повідомити наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм. Якщо наймодавець не повідомив наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм, наймач має право вимагати зменшення розміру плати за найм речі або розірвання договору та відшкодування збитків. Крім того, відповідно до ч. 1, ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч.1 ст.811 ЦК України д оговір найму житла укладається у письмовій формі. За змістом ч.1, ч.2 ст. 812 предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Крім того, суд звертає увагу, що в силу вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч.ч. 1-3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В цьому зв`язку , суд звертає увагу, що як підставу для визнання договору недійсним позивач вказував на відсутність волевиявлення власника нерухомого майна, що було передано в оренду, а саме [PERSON] , та укладення договору неуповноваженою власником особою [PERSON] .. Проте, з досліджених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] набув право на спадщину в рівних частках з іншим спадкоємцем померлої спадкодавиці [PERSON] , а отже і на садовий будинок, що був предметом укладеного сторонами договору найму (оренди) нерухомого майна від 03 травня 2022 року. Та обставина, що на момент укладення договору відповідач не оформив свої права на спадщину, не отримав свідоцтва про право на спадщину, не позбавляло його права на садовий будинок, яке він набув з моменту відкриття спадщини, задовго до укладення оспорюваного договору. Як визнано позивачем, при укладенні договору найму(оренди) нерухомого майна, він не перевіряв наявність у відповідача документів, які підтверджують, що [PERSON] є власником цього майна, у тому числі не вимагав надати йому свідоцтво про право на спадщину, зазначене в договорі. Разом із з цим, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини, спростовують твердження позивача щодо відсутності у відповідача повноважень на укладення оспорюваного договору. Крім того, позивач не вказує , яким чином та обставина, що [PERSON] не оформив свої права на спадщину вплинуло на права та обов`язки позивача, а також не обґрунтовує належність обраного способу захисту визнання недійсним вже фактично виконаного договору, оскільки вимоги щодо відшкодування завданих збитків, зокрема, додатково понесених витрат, позивач не заявляє. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості та безпідставності позову про визнання договору найму(оренди) нерухомого майна недійсним та необхідності відмови у його задоволенні. При цьому суд не надає оцінку долученим до позовної заяви доказам: квитанції до прибуткового касового ордера від 29 травня 2022 року на суму 600 гривень, з відміткою «Сплачено масив Вишеньки» прийнятої від [PERSON] (а.с.14), а також квитанції №380938840 від 04 липня 2022 року про перерахування 15000 гривень [PERSON] на рахунок [PERSON] за оренду нерухомого майна від 03 травня, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (а.с.17), - належність яких позивачем не обґрунтована та не доведена, які безпосередньо не стосуються підстав та предмету позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, ці витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed