Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні\~Центрально-міського\~райсуду м.\~Кривого Рогу\~ Дніпропетровської\~області \~перебуває цивільна\~справа \~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з інвалідністю. Свою заяву обґрунтовує наступним: 05 серпня 2016 року між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, про що 05 серпня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 465. До укладення шлюбу, [INFO] у сторін народилася спільна дитина [PERSON] , про що 26 червня 2012 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №529. За взаємною згодою з Відповідачем малолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, що підтверджується Відміткою в паспорті Позивача про місце реєстрації та Довідкою №1084 про реєстрацію місце проживання [PERSON] . Згідно з медичним висновком №121 від 12 листопада 2019 року, [PERSON] , має статус інваліда з дитинства до 08.06.2030 року, тобто до досягнення повноліття. Отже, існують певні обмеження у нормальній життєдіяльності дитини та потреба додаткового догляду за нею, лікування. У постанові від 27 грудня 2018 року у справі №460/1167/17, провадження№61-30268св18 Верховний Суд зазначив наступне: «Згідно з медичним висновком від 20 лютого 2012 року № 23 [PERSON] має статус дитини-інваліда. Встановивши, що сторони мають малолітнього сина, відповідач працевлаштований, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, апеляційний суд дійшов правомірного висновку про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача». Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання та у власність дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000.00 грн. В судовому засіданні, 06.10.2023 року, представник позивача [PERSON] адвокат Вовк М.В. позовні вимоги позивачки підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, слухати справу без застосування технічного запису, про що додатково подав заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.10.2023 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, раніше неодноразово подавав суду заяву та відзиви на позовні вимоги позивача, згідно яких позовні вимоги щодо стягнення та розміру аліментів на утримання дитини він визнає, але не визнає в повному обсязі витрати позивача на правову допомогу адвоката. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, про що 05 серпня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 465. До укладення шлюбу, [INFO] у сторін народилася спільна дитина [PERSON] , про що 26 червня 2012 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №529. За взаємною згодою з Відповідачем малолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, що підтверджується Відміткою в паспорті Позивача про місце реєстрації та Довідкою №1084 про реєстрацію місце проживання [PERSON] . Згідно з медичним висновком №121 від 12 листопада 2019 року, [PERSON] , має статус інваліда з дитинства до 08.06.2030 року, тобто до досягнення повноліття. Отже, існують певні обмеження у нормальній життєдіяльності дитини та потреба додаткового догляду за нею, лікування. Відповідач здорова та працездатна людина, не має нікого іншого на своєму утриманні, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримування своєї дитини з інвалідністю у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. \~ \~ Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 18.02.2023 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивачки що до стягнення аліментів, слід задовольнити повністю, аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/ 3 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття на користь позивачки. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі, то суд зазначає наступне. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, \~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачкою [PERSON] витрат на професійну правову допомогу адвоката, позивачкою надано договір про надання правничої допомоги, свідоцтво про справо на заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт приймання передачі виконаних юридичних послуг, квитанцію про оплату послуг адвоката в розмірі 4000,00 грн. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка довела належними доказами понесення нею витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення понесених нею судових витрат на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved