Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у червні 2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватне акціонерне\~товариство «Українська\~транспортна страхова\~компанія» про\~стягнення заборгованості та згідно прохальної частини позову просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 53410, 92 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2019 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №310/19-Т/Х/01, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28.09.2019 по вул. Космічна у м. Харкові сталася ДТП за участі транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Порушення ПДР спричинив [PERSON] , однак провадження по справі про адміністративне правопорушення було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП транспортний засіб Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а його власник матеріальні збитки. Згідно висновків щодо розміру матеріального збитку, то він складає 55455, 45 грн., однак згідно рахунку ПАТ «Завод Фрунзе» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 53410, 92 грн. Відповідно до умов договору страхування та страхового акту, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 53410, 92 грн. Згідно даних схеми ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом АМ-3891373 та позивачем було направлено претензію із вимогою про відшкодування збитків. 27.11.2019 позивач у відповідь на претензію отримав лист, згідно з яким ПраТ "УТСК" не страхувало цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] . Вказаний автомобіль на момент настання ДТП не був забезпечений будь-яким іншим страховиком, тобто, станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , не була застрахована (згідно відомостей із центральної бази даних МТБУ). У зв`язку з викладеним позивач має право зворотної вимоги до відповідача та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у повному обсязі, адже вимога позивача є зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача. Як зазначено у позові, дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм [PERSON] та що цей факт встановлено у постанові Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2020, однак посилання позивача на безумовно доведену провину у вчиненні правопорушення не відповідає дійсності. Також позивач зазначає, що на відновлювальні роботи витрачено 53410, 92 грн., однак матеріали справи не містять доказів сплати цих коштів на рахунок ПАТ «Завод Фрунзе». Щодо застрахованої відповідальності [PERSON] , то відповідач і гадки не мав, що купує підроблений страховий поліс, так як він виглядає як звичайно, він не є спеціалістом чи працівником страхової компанії, щоб відрізнити оригінал від підробки. Тобто, відповідач є постраждалою стороною, в зв`язку з чим і звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, а тому не може бути притягнутий до відповідальності. Відповідно до страхового полісу №АМ/3891373 у разі ДТП сума відшкодування шкоди майну становить 100000 грн., таким чином відповідач був впевнений, що має захист у разі настання страхової події. Представник третьої\~особи \~Приватного акціонерного\~товариства «Українська\~транспортна страхова\~компанія» надав до суду письмові пояснення, згідно яких наголошує, що не може нести будь-яку відповідальність в результаті використання [PERSON] підробленого бланку документу (полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) за наслідками ДТП, яка мала місце 28.09.2019. Так, ПрАТ «УТСК» не отримувало від учасників ДТП повідомлень про ДТП, що вказує на те, що учасники ДТП могли бути обізнані в можливому використанні при його оформленні бланку підробленого документу. ПрАТ «УТСК» розглянуло претензію СК «Арсенал Страхування» від 07.11.2019 та повідомило про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки у ПрАТ «УТСК» за полісом № АМ/3891373 ніколи не було забезпечено автомобіль марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] . ПрАТ «УТСК» здійснило перевірку вказаного полісу та з`ясувало, що за ним забезпечено автомобіль ВАЗ 2106, р/н [NUMBER] , період дії полісу з 04.05.2018 по 03.05.2019 включно, відтак поліс не діяв на дату ДТП 28.09.2019. Автомобіль Toyota Land Cruiser не був забезпечений ПрАТ «УТСК» за полісом АМ3891373 та згідно з інформацією ЦБД МТСБУ будь-яким іншим страховиком. Так, адвокат відповідача вказує, що відповідний бланк полісу було придбано [PERSON] 17.09.2019 у невідомого чоловіка в автомобілі «Таврія» напроти будинку [ADDRESS] , однак вивчивши ксерокопію бланку полісу, ПрАТ «УТСК» повідомляє, що не мало у 2019 регіонального управління у м. Харкові або будь-яких співробітників, які могли продати поліс з ознаками підробки. [PERSON] повідомляє, що придбав поліс особисто, однак у ксерокопії бланку зазначено іншу особу [PERSON] ; представник відповідача також зазначає, що поліс придбано 17.09.2019, однак у копії бланку підробленого документа вказано дату його виписування 12.07.2019, інформація вчергове не збігається. Крім того, підпис у бланку підробленого документу не збігається з підписом [PERSON] , тож інформація, представлена його представником у заяві до правоохоронних органів, спростовується змістом долучених до заяви документів. Повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду безпосередньо від [PERSON] чи [PERSON] до ПрАТ «УТСК» у період з 2018 по вересень 2021 не надходило взагалі. З боку ПрАТ «УТСК» вчинено усі можливі заходи, направлені на встановлення правоохоронними органами осіб, які можуть бути причетні до підроблення документу. Представник позивача Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Арсенал\~Страхування» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представника відповідача [PERSON] адвокат Катріч М.М. в судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 22.09.2023, не з`явилася. Представник третьої особи Приватного акціонерного\~товариства «Українська\~транспортна страхова\~компанія» в судове засідання, призначене на 22.09.2023, не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності. Суд, дослідивши доводи сторін процесу та третьої особи, викладені у письмових заявах по суті справи, та надані під час судового розгляду, об`єктивно оцінивши докази,\~представлені в\~матеріалах справи та всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги,\~доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що 15.03.2019\~між Приватним\~акціонерним товариством\~«Страхова компанія\~«Арсенал Страхування»\~та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №310/19-Т/Х/01 за програмою «КАСКО 50/50», предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать Закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього договору, а саме автомобілем марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Строк дії даного договору є з 16.03.2019 до 15.03.2020 (пункт 16 договору). При цьому, при пошкодженні транспортного засобу ремонт здійснюється «на базі авторизованої СТО (не діє для ТЗ, що використовуються як таксі або маршрутні таксі)» (пункт 17.2 договору), тобто, страхове відшкодування для відновлення пошкодженого транспортного засобу, визначене згідно з п. 27.10 договору, здійснюється на рахунок авторизованої СТО. Авторизована СТО СТО, яка уповноважена здійснювати ремонт та обслуговування ТЗ певної марки згідно вимогам заводу-виробника за цінами офіційного дилера на підставі відповідних документів (угод з дилером, тощо). Даний договір містить розділ, який регламентує дії страхувальника в разі настання страхового випадку, зокрема, страхувальник зобов`язаний негайно, але не пізніше 1 (однієї) години повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника за телефоном, а також викликати відповідні компетентні органи. Протягом трьох робочих днів з моменту настання події письмово сповістити про це страховика шляхом надання повідомлення про страховий випадок встановленої страховиком форми. 28.09.2019 о 20 год. 00 хв. по вул. Космічна, 21 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 30.09.2019 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (№ справи 006.01590919), у якій вказав, що повернувшись до припаркованого автомобіля виявив пошкодження і поруч стоячий автомобіль, після чого були викликані представники поліції. Також, дана заява містить відомості про форму виплати страхового відшкодування СТО «Завод Фрунзе». Згідно висновків щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №388/12-19 від 05.12.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , складає 55455, 45 грн. Також, матеріали справи містять рахунок №ЗиФ-1011686 від 03.10.2019, складений ПАТ «Завод Фрунзе» на суму 53410, 92 грн., а також розрахунок страхового відшкодування від 18.10.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 53410, 92 грн. Згідно страхового акту №006.01590919-1 від 18.10.2019, затвердженого ПрАТ «СК «Арсенал страхування», страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 53410, 92 грн. на рахунок одержувача ПАТ «Завод ім. Фрунзе». 21.10.2019 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» провело страхову виплату за договором добровільного страхування у розмірі 53410, 92 грн. на рахунок ПАТ «Завод ім. Фрунзе», що підтверджує платіжне доручення №60389686 від 21.10.2019, призначення платежу: страхова виплата [PERSON] , акт №006.01590919-1 від 18.10.2019 згідно рахунку №ЗиФ-1011686 від 03.10.2019, страхова виплата [PERSON] в т.ч. ПДВ. Як вбачається з листа ПАТ «Завод Фрунзе» від 01.10.2021, автомобіль Nissan X-Trail, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , дійсно знаходився на ремонті на СТО ПАТ «Завод Фрунзе», де йому було виконано малярно-кузовний ремонт відповідно до замовлення наряду №ЗиФ-068522 від 30.11.2019. Надати копію квитанції неможливо, оскільки вона залишається у платника. Згідно рахунку №ЗиФ-1011686 від 03.10.2019 на розрахунковий рахунок ПАТ «Завод Фрунзе» поступили грошові кошти у розмірі 53410, 92 грн. від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Таким чином, провівши страхову виплату за договором добровільного страхування у розмірі 53410, 92 гривень позивач набув право зворотної вимоги до відповідача та/або його страховика в межах фактично понесених витрат (сплачених грошових коштів). Щодо наявності вини відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, як підстави покладення на нього цивільно-правової відповідальності за відшкодування завданої шкоди судом встановлено наступне. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року по справі №638/15997/19 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. З постанови суду вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до суду із заявою про відкладення слухання справи, а також [PERSON] надав письмові пояснення, у яких зазначив, що він керував автомобілем Тойота, державний номер [NUMBER] , 28.09.2019 о 20-00 год. він їхав з вул. Клочківська в сторону пр. Науки через вулицю Космічну; рухаючись по вул. Космічна він погано себе почував, вирішив припаркуватися; біля будинку №21 він помітив вільне місце та вирішив повернути, але почував себе погано, тому «не викрутив» до кінця кермо та скоїв ДТП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16; від 16.04.2019 року у справі №927/623/18 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду від 26 січня 2022 року по справі №465/674/19. У постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі №641/2795/16-ц (провадження №61-20728св19) зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Незважаючи на те, що вина [PERSON] не була встановлена під час розгляду справи про адміністративне правопорушення №638/15997/19 суд вважає, що матеріали цивільної справи містять достатню кількість інших документів, які можуть бути оцінені як належні та допустимі докази його вини у порушенні Правил дорожнього руху України, спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та завдання матеріальної шкоди. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №178922 від 28.09.2019 року вбачається, що [PERSON] 28.09.2019 о 20 год. 00 хв. у м. Харкові по вул. Космічна, 21, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] порушив вимоги п.13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. З протоколом про адміністративне правопорушення [PERSON] ознайомлений, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії [NUMBER] отримав, із схемою дорожньо-транспортної пригоди ознайомлений, про що свідчить його підпис. Згідно відповіді з Національної поліції України, у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 28.09.2019, за участі транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , правопорушником вказано [PERSON] . Таким чином, суд доходитть обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача [PERSON] , які виявилися у порушенні ПДР України, внаслідок яких автомобілі Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , та Nissan X-Trail, д/н [NUMBER] , отримали механічні пошкодження, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, що є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, чинним законодавством України про страхування заборонено експлуатацію транспортних засобів за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відтак покладення на водіїв прямого обов`язку відшкодувати завдану шкоду внаслідок скоєння ДТП. Винятками з вказаного правила є перевищення ліміту майнової відповідальності страховика або ж коли у останнього не виникає обов`язку здійснення страхового відшкодування. З матеріалів цивільної справи вбачається, що автомобіль Toyota\~Land\~Cruiser,\~д/н\~ [NUMBER] , на момент скоєння ДТП, не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України від 28.09.2019 року. Також, матеріали справи містять відповідь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» від 27.11.2019 на претензію Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», з якої вбачається, що автомобіль Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , на момент настанні ДТП не був забезпечений ПрАТ «УТСК» за полісом АМ3891373 та згідно з інформацією ЦБД МТСБУ будь-яким іншим страховиком. І третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», і сторона відповідача [PERSON] запевнили суд у тому, що поліс АМ3891373 має ознаки підробки; правоохоронні органи під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих за їх заявами, дадуть правову оцінку щодо наявності чи відсутності ознак суспільно-небезпечного винного діяння у діях особи, завдяки якій цей поліс опинився у користуванні [PERSON] . Таким чином, відшкодування завданої шкоди внаслідок скоєння ДТП у даному випадку має здійснюватися на загальних підставах у відповідності до наведених нижче положень чинного законодавства. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 990 ЦК України. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, суд доходить висновку, що позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Арсенал\~Страхування» до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватне акціонерне\~товариство «Українська\~транспортна страхова\~компанія» про\~стягнення заборгованості підлягає задоволенню, оскільки позивачем було проведено страхову виплату за договором добровільного страхування у розмірі 53410, 92 гривень, до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах здійсненої суми страхової виплати. Доводи сторони відповідача про відсутність підстав для притягнення [PERSON] до цивільної відповідальності з огляду на вчинення відносно нього шахрайських дій шляхом продажу йому підробленого полісу є неспроможними, адже вказані обставини не є підставою для звільнення винної особи від відшкодування завданої матеріальної шкоди. Більш того, [PERSON] реалізував своє право на звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього до правоохоронних органів та, набувши статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, у останнього є можливість заявлення цивільного позову про відшкодування збитків. Доводи сторони відповідача щодо зловживанням позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача є надуманими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Твердження сторони відповідача про відсутність доказів сплати коштів в якості відновлювального ремонту на рахунок ПАТ «Завод Фрунзе» спростовуються платіжним дорученням №60389686 від 21.10.2019, призначення платежу: страхова виплата [PERSON] , акт №006.01590919-1 від 18.10.2019 згідно рахунку №ЗиФ-1011686 від 03.10.2019, страхова виплата [PERSON] в т.ч. ПДВ., яке наявне в матеріалах справи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання щодо\~розподілу витрат\~по сплаті\~судового збору\~суд вирішує\~на підставі\~статті 141\~ЦПК України.

Outcome: approved