Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26.05.2023 року з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, розташованих за адресою: [ADDRESS] дійсним, посилаючись на таке: 01.08.2019 року він купив за 202799,20 гривень у [PERSON] нежитлові приміщення магазину, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належали на праві приватної власності відповідачу. Гроші за договором сплачені у момент його укладення, тоді ж продавцем покупцю передано весь пакет документів на майно. Договір купівлі-продажу був укладений у простій письмовій формі з урахуванням всіх істотних умов, проте він не був нотаріально посвідчений та державної реєстрації не мав. Продавець зобов`язався правочин посвідчити нотаріально до 01.08.2022 року після виготовлення технічної документації та отримання кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна. Проте, продавець та його дружина [PERSON] після початку воєнного вторгнення росії в Україну покинули територію держави, довіреність на оформлення договору купівлі-продажу об`єктів видана на ім`я [PERSON] вже не дійсна, оскільки діяла до 01.08.2022 року. Крім того, відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 нотаріус відмовилася посвідчувати договір купівлі-продажу, зазначивши, що під час дії воєнного стану на території України не можна вчиняти дії за довіреністю, якщо з моменту її видачі сплинув строк в один місяць і відсутні заява довірителя, підпис на якій засвідчено нотаріально. На контакт з позивачем продавець не йде. Зараз позивач користується вказаними приміщеннями, а через те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення, оформити дані приміщення на себе не може, необхідно визнати договір купівлі-продажу дійсним для отримання відповідної документації. Позивач в судове засідання не прибув, проте наполягав на задоволенні позову та просив розглянути справу без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про час, день та місце слухання повідомлені належним чином, відзиву на позов не надано, заяв про відкладення слухання чи слухання без їхньої участі судові також не надано. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.247 та 280 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: із договору купівлі-продажу (а.с.8) вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] , який на той час був одруженим на відповідачці [PERSON] 01.08.2019 року фактично у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належали на праві приватної власності відповідачу відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13-14). Хоча договір не було нотаріально посвідчено та не було державної його реєстрації, сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах. Зокрема, було визначено предмет договору, купівельна ціна майна і момент укладення договору, так, покупцем передано до підписання договору грошові кошти у сумі 202799,20 грн., що на день укладення договору становило 8000,00 доларів США, а продавцем після підписання було передано покупцю ключі від об`єктів. Крім того, умовою договору було нотаріальне посвідчення продавцем договору до 01.08.2022 року, проте, продавець виїхав з країни, де він зараз перебуває не відомо, зв`язку із ним немає Таким чином, можна констатувати наявність ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Суд вважає, що укладення договору відбулося, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, відбулося повне виконання договору, проте одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, тому, необхідно визнати договір дійсним, а виходячи з цього, визнати право власності на спірне майно за позивачкою. Все зазначене\~вище дає\~підстави судові\~задовольнити позов.\~Тому,\~

Outcome: approved