Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив припинити стягнення та звільнити від сплати аліментів, які стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2013 року у справі №686/12542/13-ц. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який був розірваний згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2013 року (справа №686/12542/13-ц) було стягнуто із нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 27.06.2013 року і до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття. Починаючи з 2021 року та на даний час син [PERSON] перестав проживати із відповідачкою та став проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] . З того часу він самостійно піклується про сина [PERSON] , несе всі витрати з його утримання. З часу переїзду сина до нього відповідач жодних витрат по утриманню сина не несе, хоча отримує від нього аліменти. За таких обставин вважав, що підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] не має. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Зазначили, що після розлучення у 2013 році позивач та відповідач перестали проживати разом. Позивач залишився проживати за місцем свої реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] переїхала проживати у квартиру своєї матері за адресою: [ADDRESS] . У 2021 році син [PERSON] вирішив проживати разом та переїхав до його помешкання. З того часу вони проживають разом та він несе всі витрати із утримання сина. Відповідач залишилася проживати у кв. [ADDRESS] разом з меншим сином [PERSON] . Витрати на утримання сина [PERSON] остання не несе, хоча до теперішнього часу отримує від нього відповідні аліменти. За таких обставин вважали, що підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , які були присуджені згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2013 року не має. Просив припинити стягнення з нього аліментів та звільнити від їх сплати на утримання сина [PERSON] починаючи з 10.07.2023 року дати подання ним позову до суду. В судове засідання відповідач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позов не подала. Також подала на адресу суду заяву, в якій просила перенести розгляд справи, посилаючись на неможливість її явки до суду у зв`язку із її захворюванням. Щодо заявленого відповідачем клопотання про перенесення розгляду справи суд зазначає наступне. Так, відповідно до п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Частиною 4 ст.223 ЦПК України визначено, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як встановлено із матеріалів справи відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання. При цьому попереднє судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача з метою надання їй можливості скористатися правовою допомогою. Оскільки відповідач будучи належним чином повідомлена про час місце розгляду справи повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, а позивач не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року (справа №686/24280/13-ц) шлюб, який був зареєстрований 20.12.2013 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис №2438) був розірваний. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено представленими копіями свідоцтв про народження дітей серія [NUMBER] , яке видане Міським відділом РАЦС ХМРУЮ від 01.08.2007 року та серія [NUMBER] , яке видане Відділом РАЦС по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ від 21.01.2010 року відповідно. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2013 року (справа №686/12542/13-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.06.2013 року і до повноліття сина [PERSON] , а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття. На підставі вказаного рішення суду 22.10.2013 року був виданий виконавчий лист який перебуває на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у місті Хмельницькому ЦМУМЮ (м.Київ). Згідно довідки №491/01-30 від 03.07.2023 року, яка видана Хмельницьким НВК №4 встановлено, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі в 11-В класі. Згідно довідки № З-03-26547 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 03.07.2023 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження гуртожитку, який був складений 24.05.2023 року комісією у складі заступника директора театру К.Кірєєвою, заступником директора по господарській роботі Г.Длугаша, провідного економіста Н.Кардаш, секретаря О.Зализюк у кв. [ADDRESS] в одній кімнаті проживає [PERSON] разом з сином [PERSON] , а в іншій [PERSON] . Інші жильці відсутні. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що позивач та відповідач є його батьками. Після розлучення батьків у 2013 році він, разом із молодшим братом [PERSON] став проживати разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Через непорозуміння із матір`ю та конфлікти, які виникали у зв`язку із цим, він з 2021 року переїхав до батька та став проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] . З того часу він постійно проживає разом з батьком та останній несе всі витрати із його утримання. Також вказав, що йому відомо, що батько на його утримання сплачує матері аліменти, проте такі кошти остання на його забезпечення не витрачає. Засновані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини четвертої\~статті 223 ЦПК України 2004 року\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №711/8561/16-ц. Як встановлено з матеріалів справи згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2013 року з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти в тому числі на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалюючи вказане рішення суд виходив зокрема із того, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із [PERSON] (матір`ю), а [PERSON] є батьком дитини та проживає окремо. Разом з цим з часу ухвалення рішення суттєво змінилися обставини: з 2021 року неповнолітній [PERSON] став постійно проживати разом з батьком [PERSON] , та його утриманням займається лише він. За таких обставин, зважаючи на цільове призначення сплати аліментів, підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не має, у зв`язку із чим поданий позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved