Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У липні 2023 року Ічнянська міська рада, як органу опіки та піклування, звернулася до суду з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є дітьми [PERSON] , [INFO] , громадянки російської федерації. [PERSON] та [PERSON] за заявою матері з 15.11.2019 року зараховані на цілодобове перебування до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради. Останній раз мати відвідувала їх 17 травня 2023 року, яка періодичну їм телефонувала. Дочка [PERSON] за заявою матері знаходиться на цілодобовому перебуванні в КЗ «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради. [PERSON] останній раз відвідувала свою дочку 18 квітня 2023 року. Протягом літніх канікул 2023 року дочка перебувала у закладі. Син [PERSON] відрахований зі списків учнів Ічнянського аграрного ліцею, як такий що не виконує вимоги навчальних планів та програм та має незадовільну поведінку. Таким чином, відповідачка не сприяє реалізації конституційного права [PERSON] на здобуття ним повної загальної середньої освіти, а також не сприяє виготовленню йому паспорта громадянина України, що суперечить інтересам дитини. За час перебування дітей у зазначених вище закладах [PERSON] питання про їх повернення на виховання у сім`ю не вирішила, яка до того ж схильна до вживання алкогольних напоїв. Заходи для виправлення [PERSON] та подолання складних життєвих обставин, станом на липень 2023 року позитивних результатів не дали. З урахуванням викладеного позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на користь особи або закладу, де будуть перебувати діти у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку) відповідачки щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду. За таких обставин остання вважається такою, що належно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, при цьому заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відзиву на позов відповідачкою не подано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відомості про батька дітей записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16, 17, 18, 19). [PERSON] є громадянкою російської федерації, яка проживає по [ADDRESS] та має посвідку на постійне проживання в Україні (а.с. 20, 20-на звороті). Відповідно до інформації від 12.07.2023 року № 01-05/302, наданої Міським центром соціальних служб Ічнянської міської ради, сім?я [PERSON] складається з матері [PERSON] , [INFO] , яка офіційно не працює, отримує дохід від тимчасових заробітків (їздить в м. Київ та продає/перепродає там овочі, молочні продукти) сина [PERSON] , [INFO] , учня ІІ курсу ДПТНЗ «ІПАЛ», доньки [PERSON] , [INFO] , учениці КЗ «Яблунівський ліцей»; доньки [PERSON] , [INFO] , перебуває в БД «Надія»; сина [PERSON] , [INFO] ,, перебуває в БД «Надія». У червні 2018 року родина [PERSON] , у складі матері та двох старших дітей, переїхала в с. Дорогинка з с. Мильники Ніжинського району. У липні 2018 р. за результатами оцінювання потреб сім?ї було виявлено факти, що підтверджують наявність складних життєвих обставин: відсутність документів у [PERSON] , яка є громадянкою рф (посвідки на проживання), та свідоцтва про народження у [PERSON] , якій на момег переїзду було 4 роки, відсутність джерела стабільного доходу, соціально-побутові проблеми (будинок, який винаймала родина потребував косметичного ремонту та був без електропостачания); [PERSON] була вагітна і невдовзі мала народжувати, тому родину одразу ж (в липні) було взято під соціальний супровід. В ході роботи з сім?єю у 2018-2019 році (соціальний супровід з липня 2018 по липень 2019 року завершено з позитивним результатом, відповідальним за ведення справи [PERSON] ) було налагоджено співпрацю з родиною, оточенням та суб?єктами соціальної роботи, що дозволило поліпшити якість життя родини та мінімізувати СЖО. Було заплачено всі штрафи за нелегальне перебування на території України, оформлено дозвіл на імміграцію в Україну оформлено посвідку на постійне проживання для [PERSON] , оформлено свідоцтва про народження для доньки [PERSON] та новонародженої [PERSON] (на паспорт та за кошти фахівця, що здійснював соціальний супровід), придбано на виплату будинок, підключено електроенергію, здійснено в ньому косметичний ремонт, зареєстровано місце проживання для всіх членів родини, оформлено всі виплати, на які сім?я мала право згідно чинного законодавства, [PERSON] неодноразово оздоровлено в дитячому санаторії, влаштовано дітей до Дорогинського ЗЗСО І-ШІ ст.-ЗДО. [INFO] у родині народився син [PERSON] (мати вагітність приховувала). Дитина народилася недоношеною, тому хлопчика разом з мамою було доставлено в Чернігівську ОДЛ (відділення патології), де мати залишила дитину на тривалий час. Дитину перевели до дитячого відділення Ічнянської ЦРЛ. Підгузки та каші для дитини купували за кошти соціальних працівників. Ситуація в родині почала загострюватися і проблемною поведінкою [PERSON] , дитина почала бродяжити, не ночувати вдома, бо мати майже весь час перебувала на заробітках в м. Київ (іхала рано вранці та поверталася пізно ввечері або вночі), [PERSON] та [PERSON] перебували в цей час у бабусі в Ніжині. В ході роботи з сім?єю у 2018-2019 році (соціальний супровід з липн 2018 по липень 2019 року завершено з позитивним результатом, відповідальний за ведення справи [PERSON] ) було налагоджено співпрацю з родиною оточенням та суб?єктами соціальної роботи, що дозволило поліпшити якість життя родини та мінімізувати СЖО. Було заплачено всі штрафи за нелегальне перебування на території України, оформлено дозвіл на імміграцію в Україну оформлено посвідку на постійне проживання для [PERSON] , оформлено свідоцтва про народження для доньки [PERSON] та новонародженої [PERSON] (на паспорт та за кошти фахівця, що здійснював соціальний супровід), придбано на виплату будинок, підключено електроенергію, здійснено в ньому косметичний ремонт, зареєстровано місце проживання для всіх членів родини, оформлено виплати, на які сім?я мала право згідно чинного законодавства, [PERSON] неодноразово оздоровлено в дитячому санаторії. 25.10.2019 року у зв?язку з незадовільною ситуацією в родині, скрутним матеріальним становищем, соціально-педагогічними, соціально-медичним проблемами мати звернулася до Центру із бажанням влаштувати дітей до державних закладів та написала заяви на поміщення [PERSON] та [PERSON] до БД «Надія» на 6 місяців для створення необхідних умов для виховання та розвитку дітей. 15.11.2019 року дітей було поміщено до закладу, де вони перебувають і на даний час. До закладу дітей відвозили працівники лікарні. У 2020 році ситуація в родині поступово стала ще погіршуватися том родину повторно було взято під соціальний супровід з 12.05.2020 р. за рішенням комісії з питань захисту прав дитини (відповідальний за ведення справи [PERSON] ). Навесні 2020 року стосунки в родині були критичним [PERSON] став схильним до систематичних проявів девіантної поведінки, неодноразово втікав з дому (мати не могла контролювати поведінку сина). Для проведення профілактичної роботи з сім?єю залучалися працівники поліції, але це не дало відповідних результатів. Якісних, змін в родині не відбувалося. Виховний потенціал матері був не високим, ситуація ускладнювалася тим, що мати постійно їздила до м Киів, щоб мати якесь джерело доходу (перекуповує та перепродає продукти). Односельчани частіше почали негативно характеризувати сім?ю, зокрема, матір, яка почала вживати спиртне та - не докладала належних зусиль для повернення менших дітей в родину. [PERSON] все частіше стала зникати на декілька днів, а згодом і тижнів у м. Київ. Дітей [PERSON] та [PERSON] залишала на співмешканців, останній з них - [PERSON] , був схильний до вживання спиртних напоїв. Староста декілька разів звертався до бабусі в м. Ніжин, щоб вона забирала [PERSON] до себе. Станом на 17.12.2020 року мати не виконала умови супроводу про співпрацю. Запас палива у родини був відсутнім взагалі. У будинку холодно, продуктів харчування в достатній кількості не було. [PERSON] не оформила сину документ, що посвідчує особу. [PERSON] не хотів проживати в сім?ї. Мати часто й відверто казала неправду оточуючим, зокрема працівникам Центру. Інформацію про ситуацію в родині, зокрема виконання матір?ю батьківських обов?язків, направлено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. 15.03.2021 року інформацію про загрозливу ситуацію в родині (втеча з дому [PERSON] , залишення [PERSON] в ситуації, яка загрожувала здоров?ю дитини), зокрема невиконання матір?ю батьківських обов?язків та жодних умов соціального супроводу направлено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. 11.05.2021р. у зв?язку із завершенням строку договору та постійним ухиленням матері від співпраці (невиконанням умов супроводу) було направлено інформацію про ситуацію в сім?ї на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. У червні 2021 року послугу соціальний супровід завершено з негативним результатом, оскільки якісних змін в родині за період супроводу не відбулося, мати ухилялася від співпраці з працівниками центру, умов супроводу не виконувала (незадовільні умови проживання, невідповідний температурний режим, мінімальний запас продуктів харчування, відсутній запас палива, не оформлено паспорт для [PERSON] , не створено умови для повернення дітей та інше). Влітку 2021 року матері часто не було в селі. Донька [PERSON] перебувала в бабусі в м. Ніжин. [PERSON] сам піклувався про себе. У вересні 2021 р. [PERSON] був зарахований учнем ДПТНЗ «ІПАЛ», спеціальність: слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, водій автотранспортних засобів. 03.09.2021 року [PERSON] було поміщено на обстеження до лікувального закладу (була залишена сама вдома). За повідомленням [PERSON] , старости Дорогинського старостинського округу, дитина ночувала в будинку з одним із співмешканців матері, який перебував у стані алкогольного сп?яніння). 08.09.2021 року дитину було влаштовано на навчання до КЗ «Яблунівсьий ліцей, за заявою матері. Відвозили дитину до закладу працівники Центру. З донькою мати спілкується рідко та забирає не на всі канікули. В ході візитів в родину в 2022-2023 роках [PERSON] , зазвичай, був с вдома. Мати перебувала або в м. Київ, або у співмешканця, з яким вживаю спиртні напої. Речі та продукти для себе [PERSON] купує самостійно, кошл отримує від підробітків у селі. Станом на червень 2023 р. [PERSON] не прикладає жодних зуси: для вирішення наявних складних життєвих обставин. [PERSON] безвідповідально ставиться до навчання, має значну кількість пропусків б поважних причин, не атестований з ряду предметів. [PERSON] пояснює це ти що він змушений сам забезпечувати свої потреби (їжа, одяг) та не бачить сено відвідувати навчальний заклад, оскільки отримати диплом він не зможе черг відсутність документів. Мати лише обіцяє виготовити документи, але нічого робить. Жодного впливу на поведінку сина мати немає. В ході візитів в родину в 2022-2023 роках [PERSON] , зазвичай, був с вдома. Мати перебувала або в м. Київ, або у співмешканця, з яким вживаю спиртні напої. Речі та продукти для себе [PERSON] купує самостійно, кошти отримує від підробітків у селі. Станом на червень 2023 р. [PERSON] не прикладає жодних зусиль: для вирішення наявних складних життєвих обставин. [PERSON] безвідповідально ставиться до навчання, має значну кількість пропусків б поважних причин, не атестований з ряду предметів. [PERSON] пояснює це ти що він змушений сам забезпечувати свої потреби (їжа, одяг) та не бачить сенсу відвідувати навчальний заклад, оскільки отримати диплом він не зможе через відсутність документів. Мати лише обіцяє виготовити документи, але нічого робить. Жодного впливу на поведінку сина мати немає. Рекомендацій та порад соціальних працівників [PERSON] вже тривалий час (з 2020 року) не виконує. Родина [PERSON] є отримувачем соціальних послуг: інформування, консультування, соціальна профілактика, натуральна допомога (а.с. 22-23). Відповідно до інформації від 14.07.2023 року № 08-29/149, наданої Державним професійно-технічним навчальним закладом «Ічнянський професійний аграрний ліцей», [PERSON] навчався в ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей» з 1 вересня 2021 року за професією "Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування. Тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва. Водій автотранспортних засобів" Згідно рішення педради (протокол № 10 від 30.06.2023 року) [PERSON] відрахований зі списків учнів як такий, що не виконує вимоги навчальних планів та програм та має незадовільну поведінку (наказ №3 «В-УД3» від 06.07.2023 р.). [PERSON] відносився до навчання без належної старанності та зацікавленості, мав значну кількість пропусків занять без поважних причин та низьку якість знань як з загальноосвітніх предметів, так і з предметів професійного спрямування. Як результат за І семестр 2022-2023 навчального року [PERSON] був не атестований з 13 предметів та виробничого навчання. Стан успішності [PERSON] розглядався на засіданні педагогічної ради ліцею та згідно Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах йому було надано можливість ліквідації академзаборгованостей, про що його матері було надіслано листа. Проте, [PERSON] цією можливістю не скористався і в II семестрі 2022-2023 н. р. до навчальних занять не приступив. Фактично [PERSON] самовільно залишив навчання та перестав відвідувати ліцей. На зв?язок [PERSON] виходив рідко і до порад керівників групи щодо повернення на навчання не прислухався, мотивуючи свою відсутність матеріальною скрутою та небажанням набути обрану професію. Неодноразово матері [PERSON] , [PERSON] надсилалися листи щодо стану успішності сина, проте ніякої реакції зі сторони матері не було. Неодноразово представники ліцею зверталися за допомогою щодо сприяння у вирішенні ситуації, що склалася до соціальних служб, відділку поліції, проте [PERSON] до ліцею не з?явився. За результатами навчання у 2022-2023 н. р. згідно рішення педради (протокол № 10 від 30.06.2023 року) [PERSON] відрахований зі списків учнів як такий, що не виконує вимоги навчальних планів та програм та має незадовільну поведінку (наказ № 3 «В-УДЗ» від 06.07.2023 р.). Щодо характеристики [PERSON] , то він впертий, схильний проявляти гордовитість. Не дослухається до порад та рекомендації наставників. Дружні стосунки підтримував лише з кількома учнями. Не цікавився життям групи. Легко потрапляє під вплив сторонніх (а.с. 24). Відповідно до характеристики від 13.07.2023 року № 165/04-07/6, наданої Дорогинським старостинським округом Ічнянської міської ради на [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Житло придбала в 2017 році, юридично оформила в 2020 році, тоді ж разом зі своїми дітьми і зареєструвала місце проживання. До цього часу її діти [PERSON] та [PERSON] не мали свідоцтв про народження. В 2018 році [PERSON] народила від співмешканця доньку [PERSON] , від якої вона відмовилася, в 2019 році народила від того ж співмешканця сина [PERSON] , від якого теж написала відмову, як сім?я, яка знаходиться в скруктному становищі. До сьогоднішнього дня діти ні разу не поверталися додому. [PERSON] мати чотирьох дітей, всі вони неповнолітні, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] - донька , [INFO] ; [PERSON] - дочка, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] . В [PERSON] ще є син [PERSON] , [INFO] , який виховує рідний батько. Всі діти, крім старшого [PERSON] , знаходяться в дитбудинку. [PERSON] проживає в будинку з пічним опаленням, субсидії немає, так як ніде офіційно не працює. Будинок опалюється дровами. Проживають за рахунок того, що [PERSON] займається перекупною торгівлею в м. Києві. Вона не буває вдома, залишаючи малолітніх дітей самих, які собі самі готують їсти. Вона не турбується про забезпечення нормального догляду за дітьми. Коли з?являлася вдома, то часто вживала алкоголь. Із сусідами конфліктувала, так як майже не знаходиться вдома. [PERSON] не має українського громадянства, має посвідку ПМП 26.07.2019 року, є громадянкою Росії (а.с. 25). [PERSON] та [PERSON] за заявою матері з 15.11.2019 року влаштовані до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради. За інформацією КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради за час перебування дітей у закладі мати [PERSON] відвідувала їх 19.11.2019 року, 25.11.2019 року, 13.12.2019 року, 10.01.2020 року, 24.01.2020 року, 17.02.2020 року, 14.05.2021 року, 18.10.2021 року, 26.10.2021 року, 14.11.2021 року, 04.12.2021 року, 10.12.2021 року, 24.12.2021 року, 28.01.2022 року, 02.09.2022 року, 09.11.2022 року, 16.11.2022 року, 02.01.2023 року, 17.02.2023 року, 24.03.2023 року, 21.04.2023 року, 17.05.2023 року. Під час відвідування приносила соки та солодощі. Періодично телефонувала, а саме: 08.05.2020 року, 22.05.2020 року, 25.06.2020 року, 22.07.2020 року, 26.08.2020 року, 21.09.2020 року, 08.10.2020 року, 26.12.2020 року, 06.03.2021 року, 03.02.2022 року, 22.03.2022 року, 26.04.2022 року, розмовляючи по телефону мати цікавилась станом здоров?я і розвитком дітей. Вищезазначена інформація підтверджується копією листа КНІ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 12.07.2023 р. № 02-14/752 (а.с. 26). Як убачається з листа Комунального закладу «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради № 191 від 13.07.2023 року, [PERSON] за заявою матері знаходиться на цілодобовому перебуванні в Комунальному закладі «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради. Протягом 2022-2023 навчального року її мати [PERSON] 11.11.2022 року забирала на вихідні, 29.12.2022 року забирала на зимові канікули, 11.03.2023, 18.04.2023 року відвідувала на території закладу. Мати періодично спілкується з [PERSON] , часто ініціатором телефонних розмов є сама дівчинка. Коли мати відвідує доньку в ліцеї, то привозить солодощі, іграшки, канцелярію, інколи взуття та одяг. Протягом літніх канікул 2023 року дівчина перебуває в закладі. У спілкуванні з класоводом мати цікавиться навчальними досягненнями доньки. Дівчинка є лідером класного колективу, активна, має навчальні досягнення високого рівня (а.с. 27). Відповідно до інформації, наданої Прилуцьким відділом поліції ГУНП в Чернігівській області від 06.06.2023 року, з [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON] була проведена профілактична робота щодо залучення останнього до навчання та отримання ним паспорта. На [PERSON] у червні 2023 року був складений адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов?язків щодо виховання дітей. Протокол був направлений до Ічнянського районного суду для прийняття рішення (а.с. 28). Відповідними службами Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, вживалися заходи для виправлення [PERSON] , про що були складені акти відвідування сім`ї/особи 24.03.2023 року, 28.03.2023 року, 05.04.2023 року, 18.04.2023 року, 23.05.2023 року (а.с. 29, 30, 31, 32, 33). Зокрема, [PERSON] неодноразово було наголошено на виготовлення паспорта громадянина України її неповнолітньому сину [PERSON] , при цьому актом про відвідування сім?ї/особи від 05 квітня 2023 року було встановлено, що на час відвідування родини [PERSON] у будинку останньої перебували сторонні особи, з якими вона вживала спирті напої. У будинку холодно, наявний незначний запас продуктів харчування, є незначний запас дров. [PERSON] попереджено про наслідки безвідповідального батьківства. Актом відвідування сім?ї/особи від 23 травня 2023 року було встановлено, що на час відвідування умови проживання по [ADDRESS] незадовільні. У будинку розбирають пічне опалення. Наявний мінімальний запас продуктів харчування. Джерела доходів сім`ї - тимчасові заробітки. У черговий раз попереджено [PERSON] про наслідки безвідповідального батьківства. 14 липня 2023 року рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 179 був затверджений висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, на підставі частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини (від 10 липня 2023 року протокол № 6) та з метою недопущення порушення прав дітей, Ічнянська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 р. (принцип 6, 8), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина повинна при всіх обставинах бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 21 квітня 2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 171 СК України, судом у присутності представника органу опіки та піклування було вислухано думку дитини: [PERSON] , [INFO] , з приводу вирішення спору про позбавлення його матері батьківських прав, який зазначив, що остання не приділяє йому належної уваги, не забезпечує матеріально, на даний час виїхала у невідомому напрямку та не цікавиться ним, не телефонує, а тому вважає, що її потрібно позбавити батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК). Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка фактично не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їх матеріально, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тому по відношенню до останніх згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинна бути позбавлена батьківських прав, а також із метою не порушення прав дітей відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України з відповідачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь закладу в якому будуть перебувати діти до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки відповідно до норм СК України стягнення аліментів на трьох і більше дітей можливе у розмірі не більше половини заробітку (доходу) платника аліментів, що становить 1/2 частки. За таких обставин позовні вимоги Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, підлягають задоволенню у частковому задоволенню. Будь-яких доказів на спростування зазначеного вище відповідачкою не подано. Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України його необхідно стягнути з відповідачки у розмірі 2 147,20 грн (за дві позовні вимоги).

Outcome: partial