Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просить стягнути з [PERSON] [INFO] на користь позивачки відшкодування за заподіяну майнову шкоду у розмірі 8000,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. Зазначав, що 01.02.2023 о 08 год 50 хв. на вул. Шевченка в с. Радча Івано-Франківського району Івано-Франківської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Тойота» н.з. [NUMBER] , порушивши вимоги п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON] , яка здійснювала поворот ліворуч, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а велосипедист [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.05.23р. винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] . Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу була завдана матеріальна шкода внаслідок пошкодження велосипеда у розмірі 6000,00 гривень, оскільки він ремонту не підлягає, пошкодження штанів 400 гривень та витрат на лікування 1600,00 гривень. Таким чином загальна вартість матеріальної шкоди, завданої відповідачем складає 8000,00 гривень. Крім матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач вважає, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях та фізичних стражданнях, розмір якої складає 30000,00 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 8000,00 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині вартості велосипеда 6000, 00 гривень позов не визнав, так як він велосипед відремонтував, в частині вартості штанів та лікування визнав повністю, не заперечує проти відшкодування. Також, частково визнав в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень, замість 30000 гривень, як просить позивач. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 01.02.2023 о 08 год 50 хв. на вул. Шевченка в с. Радча Івано-Франківського району Івано-Франківської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Тойота» н.з. [NUMBER] , порушивши вимоги п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON] , яка здійснювала поворот ліворуч, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а велосипедист [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Відповідно до постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.05.23р. винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обґрунтовуючи позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8000,00 гривень позивачка посилається на довідку про оцінку велосипеда 28 дорожник чорний, після ДТП від 14.07.2023р., видану ПП [PERSON] , відповідно до якої оцінка вартості велосипеда становить 6000 гривень, який ремонту не підлягає, крім того, нею були понесені витрати на лікування у розмірі 1600,00 грн. та витрати придбання нових штанів у розмірі 400 грн. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження понесених витрат на лікування у розмірі 1600,00 грн. та витрати придбання нових штанів у розмірі 400 грн., окрім світлин штанів, на яких видно пошкодження та довідки №273 КНП «Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської обласної ради» від 01.02.2023р., позивач не надала (а.с. 6,9). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Ураховуючи те, що згідно чинного законодавства відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, суд дійшов висновку про те, що позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6000,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Одночасно, позов в частині стягнення на відшкодування матеріальної шкоди на лікування у розмірі 1600,00 грн. та витрати придбання нових штанів у розмірі 400 грн., задоволенню не підлягає, оскільки позивач не обґрунтувала заподіяння даної шкоди жодним письмовим доказом. Щодо завдання моральної шкоди, суд вважає в цій частині позов підлягає також частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок адміністративного правопорушення, вчиненого відповідачем, позивачка [PERSON] зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті: переживаннях, тривозі, емоційній напрузі, отриманні психологічної та моральної травми, та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, а не 30000 гривень, як просила позивачка. Отже позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial