Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 10 червня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Калинівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №18. Від даного шлюбу мають двох дітей, а саме: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Вказує, що причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали безпідставні сварки та непорозуміння. Відповідач не поважав її, як свою дружину, не рахувався з її думкою, безвідповідально ставився до своїх сімейних обов`язків та зраджував в подружній вірності. Разом, як подружжя вони не проживають та не ведуть спільного господарства, близько двох років. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення на заначений нею в заяві про отримання електронних повісток номер телефону, у судове засідання не з`явилася. 18 вересня 2023 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просила не надавати строк на примирення, та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 27.09.2023 на адресу суду засобами поштового зв`язку від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2013 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №18, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданого 10.06.2013 року (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2014 року, виданого виконкомом Калинівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області та дочку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.2016 року, виданого Тячівським районним відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с. 5-6). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони спільно не проживають вже два роки, спільного господарства не ведуть. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив на позовну заяву не подавав. При цьому надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечив щодо задоволення позову. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved