Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, яку мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] в м. Маріуполь. З метою реєстрації факту смерті, вона звернулася до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням про проведення державної реєстрації смерті, де усно їй було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, посилаючись на пред`явлення нею документів виданих на території, де орган державної реєстрації України тимчасово не здійснює свої повноваження. Таким чином, отримати свідоцтво про смерть у Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням про проведення державної реєстрації смерті неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть її сина. Тому просить суд встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянина України [PERSON] , [INFO] , стать - чоловіча, місце народженням, м. Шостка, який помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області у віці 42 років. В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, і ті докази, які були надані представником заявника, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії паспорту, сином заявниці є громадянин України\~ [PERSON] (а.с.8) Відповідно до копії медичного свідоцтва про смерть №1878 від 23.05.2023 року, вбачається, що смерть [PERSON] наступила від набряку головного мозку, тощо (а.с.7) На підтвердження факту смерті матері заявниця надала до суду копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2023 року, виданого незаконно утвореним органом Маріупільським ЗАГС, з якого вбачається, що [PERSON] помер в м. Маріуполь. Однак вказані документи видані на тимчасово окупованій території України незаконно утвореним органом та не створюють правових підстав. (а.с.6) Зазначене місце смерті, а саме м. Маріуполь, є тимчасово окупованою територією України, визначеною Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупований територій України №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Згідно зі ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ьта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно дост.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Tlascu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Згідно ст. ст.\~77,78,89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, оцінивши надані докази в їх сукупності, доводи заявника є обґрунтованими, а заявник позбавлений можливості належним чином здійснити державну реєстрацію смерті її сина, так як від її встановлення залежить виникнення її спадкових прав тощо. З викладених підстав, заява про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна підлягає задоволенню.

Outcome: approved