Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, розрахованої на підставі ч. 2 ст. 265 ЦК України та пунктів договору, за невиконання грошового зобов`язання за Договором кредиту №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року в розмірі 593397,55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 березня 2008 року АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] , уклали Договір кредиту №838/11-27/37/8-001 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 89800 доларів США 00 центів зі сплатою процентів річних та комісій. Також, в якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором, [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення 1-го поверху «4-1-:-4-7» загальною площею 59,1 кв.м, у житловому будинку «А-16» за адресою : [ADDRESS] . Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Згідно з рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Аьфа-Банк» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі визначеній договором. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку із чим 17 серпня 2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 827086, 57 грн. заборгованості за Договором відновлюваної кредитної лінії №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року та 8670,87 грн. сплаченого третейського збору. Позивач зазначає, що в результаті не виконання відповідачем вимог\~за Договором кредиту №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року, в неї виникла заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23.02.2022 року становить 593397,55 грн., яка складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 122975,31 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 470422,24 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року, відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав до суду заяву, в додатках до позовної заяви, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою про відкриття провадження у справі, не скористалась правом на подання відзиву у справі у встановлений судом строк. В судове засідання також не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 06 жовтня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту\~№838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року, за яким Банком надано останній кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 89800 доларів США 00 центів зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій. Відповідно до п. 1.3.1 Договору\~кредиту\~№838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року року,\~в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення 1-го поверху «4-1-:-4-7» загальною площею 59,1 кв.м, у житловому будинку «А-16» за адресою : [ADDRESS] . 17 серпня 2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 827086, 57 грн. заборгованості за Договором відновлюваної кредитної лінії №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року та 8670,87 грн. плаченого третейського збору, ця обставина підтверджена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2012 року по справі №2604/25845/12. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2012 року видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2012 року у справі №386/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 827086,57 грн. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Згідно з рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до наданого розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням відповідачем кредитної заборгованості за\~Договором кредиту №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року утворилась заборгованість в розмірі 593397,55 грн., яка складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 122975,31 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 470422,24 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, вимоги представника позивача про стягнення 593397,55 грн., яка складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 122975,31 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 470422,24 грн., за невиконання\~грошового зобов`язання за Договором кредиту №838/11-27/37/8-001 від 06 березня 2008 року підлягають задоволенню. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» стягує судовий збір у розмірі 8900,96 грн.

Outcome: approved