Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У січні 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах [PERSON] , в уточненій редакції якої позивачі просили суд: виселити [PERSON] з приміщення №2 квартири [ADDRESS] ; зобов`язати демонтувати перегородку у дверному проході між приміщеннями [ADDRESS] та №2 квартири [ADDRESS] та встановити стіну між приміщеннями №2 квартири [ADDRESS] та приміщенням [ADDRESS] згідно технічної документації першого поверху будинку [ADDRESS] за рахунок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилались на те, що їм, на праві власності, належить по , а відповідачам [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частині квартири [ADDRESS] . Як було з`ясовано позивачами, вказана квартира має дві кімнати, одну з яких займає відповідач [PERSON] та яка приєднана до квартири [ADDRESS] та від`єднала від квартири [ADDRESS] шляхом встановлення перегородки у дверному проході. З огляду на те, що наявність вказаної перегородки унеможливлює користування позивачами всією площею квартири [ADDRESS] та виходячи з того, що відповідач [PERSON] займає кімнату [ADDRESS] без законних підстав, останні вважали за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем [PERSON] надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог оскільки позивачами не надано доказів того, що він проживає у кімнаті (приміщенні) №2 квартири [ADDRESS] та того, що саме ним було зведено перегородку у дверному проході між кімнатами [ADDRESS] та №2 у квартирі [ADDRESS] . Позивачами було надано відповідь на відзив, зміст якої аналогічний змісту позову. Відповідачем [PERSON] надано письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що [PERSON] не проживає у кімнаті (приміщенні) [ADDRESS] . Також відповідач [PERSON] вказує на те, що між кімнатами № [NUMBER] та №2 квартири [ADDRESS] у дверному проході наявні двері, будь-яких перегородок не існує, і він не чинить перешкод у користуванні позивачами кімнатою [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] акцентує увагу на тому, що позивачами не надано доказів відсутності стіни між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] від 29.01.2018 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] , справу передано судді [PERSON] яким за ухвалою від 15.05.2019 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із закінченням відрядження судді [PERSON] до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, справу було передано судді [PERSON] якою за ухвалою від 08.10.2019 її прийнято до провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г., яким за ухвалою від 25.02.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. Ухвалою судді Сліщенка Ю.Г. від 18.03.2020 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді [PERSON] , яким за ухвалою від 23.07.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В., яким за ухвалою 25.05.2021 її прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивачі не з`явились, представник позивачів надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини не явки суд не повідомили. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Так, судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири №29 кв.м., житлова площа 23,7 кв.м. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2019 виданого завідуючою Сьомою ДДНК [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спадок, після смерті [PERSON] по 1/8 частині квартири [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорта, на підставі якого було зареєстровано право власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат (1 кімната 9,8 кв.м. та 2 кімната 13,9 кв.м). Згідно копії відповіді державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР Усманова С.В. від 11.01.2018, при проведенні інвентаризації квартири [ADDRESS] між приміщеннями поз.2 та 4 замість дверного отвору знаходиться груба, одна стіна в приміщенні поз.4 скруглена. За рахунок вищенаведеного. Житлова площа квартири, на дату останньої інвентаризації, складає 23,2 кв.м., загальна 27,7 кв.м. Відповідно до фотокарток наданих до позову, у дверному проході, знаходяться двері. Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії акту від 26.11.2018 складеного мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1-3\~ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною 1\~статті 383\~ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ст.355 ЦК України). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом даної норми закону звернення до суду з позовом застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню у випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Аналіз даних норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Дана правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 та постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року в справі № 727/11132/14-ц. У частині 3 статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Як роз`яснено у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до висновку ВС/КЦС викладеного у постанові від 04.02.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №357/151/17, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а тягар спростування вимог пред`явленого позову та доведення заперечень проти позову - на відповідача; за таких умов спростування вимог позову не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно заперечення відповідачем обґрунтованості вимог позивача, оскільки це не звільняє відповідача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Виходячи з того, що позивачами не надано належних доказів: проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] ; встановлення саме відповідачами перегородки у дверному проході (двері, груби) між житловими кімнатами квартири [ADDRESS] та відсутності можливості її отвору; відсутності стіни між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] ; заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом також враховано твердження [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , який зазначає, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, а між кімнатами вказаної квартири наявні міжкімнатні двері, щодо відчинення яких позивачам ніхто не чинить перепони. Також суд вважає за необхідне зазначити на тому, що відповідно до матеріалів справи, сторонами (співвласниками) не визначено порядку користування квартирою [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності та що стало передумовою виниклого спору.

Outcome: dismissed