Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просив суд зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на утримання дитини [PERSON] [INFO] та стягувати з нього на корись [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили; відкликати з Лисичанського ВДВС виконавчий лист виданий на підставі Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 09.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] [INFO] . У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуті аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку починаючи з 14.09.2021 року. Вказане рішення набрало законної сили. На даний час виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання відповідачки закрито. Позивач вдруге одружився з [PERSON] . Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з народженням дитини його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною На даний час він працює і отримує заробітну плату у розмірі 18\~000 грн. Із зазначеної суми він повинен сплачувати аліменти, сплачувати орендну плату за договором оренди квартири в розмірі 10\~000 грн., сплачувати комунальні платежі приблизно в розмірі 1500 грн. Фактично йому залишається 2000 грн. що не вистачає на харчування та на утримання дружини. Крім того, з метою погашення заборгованості по аліментам, він взяв у борг у знайомої [PERSON] 75\~000 грн. із зобов`язанням повернути його до кінця 2023 року. Отже його фінансове становище погіршилося, розмір отримуваного ним доходу не вистачає на забезпечення належного рівня прожиткового мінімуму членів його сім`ї. Ухвалою судді від 19.07.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Відповідачем надано відзив на позов де зазначено, що позов вона не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Позивачем надано до суду договір оренди квартири який укладено, російською мовою та підписано дружиною позивача. Строк дії договору закінчився 04.05.2023 року і на даний час не відомо чи пролонгований він. Сума договору оренди нічим не підтверджена. Доказів оплати комунальних послуг суду не надано. Відповідачка в свою чергу не має власного житла і проживає разом з батьками сплачуючи свою частину за комунальні послуги що дорівнює 1375, 95 грн. Позивач у позові посилається на низький заробіток та те, що після звільнення деякий час він не працював. Однак те, що у військовий час він втратив престижну оплачувану роботу свідчить про те, що він не має наміру гідно забезпечувати своїх дітей. Доводи позивача щодо того, що він взяв у борг 75\~000 грн. для погашення заборгованості по аліментам є неналежним доказом. Заборгованість у позивача виникла з його свідомих дій тому перекладати на плечі відповідача провину за накопичення заборгованості по аліментам є неприпустимим. Позивач посилається на факт народження у нього другої дитини як на зміну матеріального стану, однак він виховує свого сина у повній сім`ї, де за його соціальний розвиток, фізичний, розумовий та духовний стан відповідають батьки, тому його посилання що на дитину йому залишається 2000 грн. недоречно. Крім того, їй відомо що дружина позивача наразі вийшла з декретної відпустки, працює та отримує заробітну плату. Крім того, позивач маючи на його думку скрутне матеріальне становище, борги по аліментам та борги перед третьою особою, купує у 2022 році новий автомобіль. Можливо транспортний засіб записаний на його тещу з якою він пов`язаний спільним побутом, однак користується автомобілем саме позивач. Відповідач намагається гідно утримувати дитину для чого була вимушена раніше вийти з декретної відпустки та приступити до роботи. У разі задоволення позову матеріальний стан відповідачки погіршиться, оскільки вона одна виховує дитину, самостійно її забезпечує, проживає в маленькій кімнаті в квартирі батьків за яку також сплачує комунальні послуги. Дитина потребує лікування, відвідує дитячий садок, все це потребує коштів. Позивачем надано відповідь на відзив, де він зазначив, що договір оренди квартири укладений у відповідності до чинного законодавства України, відповідає вимогам норм права що ставляться до нього. Даний договір було укладено його дружиною в інтересах сім`ї. Доводи позивачки про те, що він звільнився з престижної високооплачуваної роботи у військовий час, що свідчить про відсутність наміру гідно забезпечувати дітей є нісенітницею. Його було звільнено зі служби в ДБР до початку повномасштабного вторгнення у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності і жодним чином не мало на меті уникнення від утримання дітей. Доводи відповідачки про те, що заборгованість по аліментам виникла з його свідомих дій не відповідають дійсності. Також не відповідають дійсності і твердження відповідачки про те, що його дружина вийшла на роботу приступивши до своїх обов`язків поліцейського. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Так, судом по справі встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку (а.с. 10) Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2022 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року залишено без змін. 25.03.2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). [INFO] у позивача народилася дитина [PERSON] , батьками записані : [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9) Згідно копії наказу по особовому складу № 67о/с від 25.03.2023 [PERSON] старшому лейтенанту поліції надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3 річного віку (а.с.9). Постановою начальника Лисичанського ВДВС від 10.05.2023 року виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку закінчено. (а.с. 20) Позивач звертаючись до суду з даним позовом в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає про зміну сімейного стану, народження дитини, витрати по оплаті на орендоване житло, комунальні послуги, укладення договору позики для погашення заборгованості по аліментам, внаслідок чого не може сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Згідно копії договору оренди квартири від 04.11.2022 року, позивач орендує житло для проживання, а саме 3 кімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS] за яку кожного місяця має сплачувати 10 000, 00 грн. Договір укладений до 04.05.2023 року та підписаний зі сторони орендатора [PERSON] (а.с.15) Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою : [ADDRESS] . Згідно копії довідки від 18.04.2023 року № 2\~362 [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів (лізингове авто) ділянка поштоматів № 3 (Дніпро). За період з вересня 2022 року по березень 2023 року ним отримано дохід 91 821,40 грн. (а.с. 13) Крім того позивачем надана копія розписки про отримання ним у борг у [PERSON] грошових коштів у розмірі 75\~000 грн. (а.с. 16) Відповідачем в свою чергу надані до суду докази, а саме довідка ФОП [PERSON] про те, що [PERSON] відвідує Центр раннього розвитку «Орленок» з 16.05.2022 року по теперішній час. Два рази на тиждень дитина відвідує групові заняття, яке коштує 150 грн. та за бажанням відвідує індивідуальні заняття, яке коштує 180 грн. Крім того, дитина 3 рази на тиждень відвідує дитячий садок «Kidsclub», який коштує з 8.00 12.00 200 грн., з 13.00 до 17.00 200 грн. (а.с. 40) Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» ПМР, [PERSON] [INFO] перебуває на «Д» обліку як часто хворіючий гострими респіраторними інфекціями, Аденоїдні вегетації 2 ст. (а.с.37, 38) Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї від 27.07.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] батько, [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] син. (а.с. 75) Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти\~одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої - другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що він вдруге одружився, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку, винаймає житло для проживання його родини, розмір його заробітку зменшився, у зв`язку з чим був вимушений взяти кошти в борг для погашення заборгованості по аліментам, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Отже, доводи позивача про те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дитина від іншого шлюбу, є необґрунтованими, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Так само, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів і надана позивачем копія договору оренди квартири, згідно якого позивач орендує житло для проживання, оскільки наявність одного договору без підтвердження здійснення платежів не є безумовним свідченням того, що заявник фактично несе такі витрати. Не є належним доказом і надана копія розписки, згідно якої позивач отримав від [PERSON] 75\~000 грн. для сплати заборгованості по аліментам. По-перше, з наданої розписки не вбачається з якою метою були отримання коштів у борг. По-друге саме через або бездіяльність позивача він був звільнений з роботи (копія наказу про звільнення) і вимушений шукати іншу менше оплачувану роботу в результаті чого утворилась заборгованість по аліментам. Крім того, що відповідач деякий період часу взагалі не отримувала аліменти, а на даний час позивач обґрунтовуючи підставу зміни розміру аліментів посилається на розписку про отримання коштів у борг, для оплати заборгованості по аліментам. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12 навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться. З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин та наявних доказів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану.

Outcome: dismissed