Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

18 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Цикл Фінанс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлєєв І.М. в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 19.05.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 46577, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був здійснений виконавчий напис (зареєстрований у реєстрі №46577) про стягнення з нього на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором №004-22401-041213 від 04.12.2013 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] на загальну суму 92\~344,50 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений всупереч чинного законодавства України та не підлягає виконанню оскільки нотаріусом не було перевірено безспірності наявної заборгованості, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі представленого кредитного договору та виписки з банківського рахунку, до того ж сам виконавчий напис було вчинено нотаріусом за договором, який не був нотаріально посвідчений. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Войналович О.М. в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені найденим чином. Представником позивача подане клопотання, в якому останній просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку. Подав на адресу суду в клопотання, в якому просив зменшити заявлену позивача до відшкодування розмір витрат на правову допомогу та просив справу розглянути за його відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлєєв І.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 46557, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 004-22401-0411213 від 04.12.2013 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] яка виникла за період з 26.05.2018 року по 15.10.2019 рік у сумі 92294,5 гривень і складається з: прострочена сума заборгованості за кредитом 49\~794,50 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 40\~250,00 грн., нарахована пеня 2250,00 гривень. Також стягнуто 50 гривень як плату за вчинення виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено, для підтвердження наявності існування договору кредиту та відповідної суми заборгованості ТОВ «Цикл Фінанс» надало нотаріусу зокрема заяву №004-22401-041213 від 04.12.2013 року, яка підписана [PERSON] про укладення Договору про відкриття Кредитної лінії. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зважаючи на те, що позивач заперечує наявність у неї заборгованості, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, та протилежного судом не встановлено, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 126/20084/41, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Згідно з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №004-22401-041213 від 04.12.2013 року, який не є нотаріально посвідченим. Таким чином, встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного на момент вчинення виконавчого напису законодавства. Крім того, суд звертає свою увагу на те, що згідно умов укладеного договору між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] строк дії кредитної лінії визначений у 364 календарні дні, тобто фактично закінчився 04.12.2014 року. Також у вказаній заяві відсутній погоджений розмір відсотків за користування кредитними коштами, а також підстави нарахування та розмір пені, яка стягується у випадку допущених позичальником порушень умов договору. Разом з цим заборгованість, яка була стягнута згідно оспорюваного виконавчого напису, виникла за період з 26.05.2018 року по 15.10.2019 рік, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, і до складу цієї заборгованості включені відсотки за користування кредитом та нарахована пеня. З огляду на вказане, пред`явлена ТОВ «Цикл Фінанс» до стягнення сума заборгованості за відповідним кредитним договором не є безспірною. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку\~із задоволенням\~позову в\~повному обсязі,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~сумі 1073 грн. 60 коп. за подання позову. Що вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 гривень суд зазначає наступне. Як встановлено з матеріалів справи інтереси позивача у цій справі представляв адвокат Войналович О.М. на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги від 15.08.2023 року. Згідно умов вказаного договору клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату у розмірі та строк погоджені між ними (п.2.3.1). Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору або зазначається в акті виконаних робіт/наданих послуг. Згідно акту виконаних робіт/наданих послуг від 15.08.2023 року до договору про надання правової допомоги від 15.08.2023 року, який підписаний адвокатом Войналовичем О.М. та Гевал С.П. загальна вартість наданих послуг становить 4000,00 гривень і складається з: попередньої консультації з правових питань - 500 грн. (0,5 годин), вивчення документів, наданих Клієнтом, формування позиції у справі 1000,00 грн. (1 година), підготовка, виготовлення ксерокопій документів для учасників справи та суду 1000,00 грн. (1 година), написання та подання до суду позовної заяви 1500,00 грн. (1,5 години). Разом з цим суд зазначає, сума витрат у 1000,00 гривень на підготовку та виготовлення ксерокопій документів для учасників справи за своєю суттю не є наданою правовою допомогою та відповідно не може бути виключена до відповідних витрат. З огляду на викладене вимоги позивача щодо відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягти відповідні витрати у розмірі 3000,00 гривень.

Outcome: partial