Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач 27.01.2023 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. З 21.08.1996 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 25.02.2020 року відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду, справа № 182/6603/19. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем. [INFO] син досяг повноліття. З 01.09.2022 року він навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ і є студентом - курсантом 1 курсу денного відділення. Термін закінчення навчання - липень 2026 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина після досягнення ним повноліття добровільно не надає. Наразі держава піклується про своїх студентів-курсантів та надає грошове утримання, яке син витрачає на речі першої необхідності, речі для особистого користування та гігієни. Минулий 2022 рік дуже змінив вартість на продукти та речі першої необхідності, ціни зросли на все і син постійно потребує матеріальної допомоги. У 2022 році позивач до настання 18-річчя сина отримувала від відповідача аліменти на його утримання, зараз офіційно не працює, в більшій мірі перебуває на утриманні чоловіка [PERSON] . Зазначає, що її доходи є дуже мінливі і незначні, які вона все одно передає синові аби він міг купити щось для себе з необхідних йому речей. Позивач також зазначає, що у 2022 році відповідач працював на АТ «Нікопольський завод феросплавів», отримував постійний дохід, зараз з його слів проходить службу в лавах ЗСУ, а отже вважає, що він має змогу надати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Просить суд стягнути з відповідача на їїкористьаліментина утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання даної позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто долипня 2026 року. Ухвалою про відкриття провадження від 08.06.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Копію зазначеної ухвали з доданими до неї документами було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.22-23), у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України. До суду повернувся конверт з копією ухвали та доданими до неї документами, як не вручений [PERSON] у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.26).Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191, 199-200 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а такожсамі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 25.02.2020 року відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 182/6603/19(а.с.4-5). Від цього шлюбу у них є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю (а.с.3,13). З 01.09.2022 року [PERSON] навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ і є студентом-курсантом денного відділення (а.с.7). Термін закінчення навчання -липень 2026 року (а.с.21). [PERSON] зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина після досягнення ним повноліття добровільно не надає. Позивачу в повній мірі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання дуже важко, без допомоги з боку батька син знаходиться у скрутному становищі і потребує матеріальної допомоги. Позивач вказує, що наразі офіційно не працює , в більшій мірі перебуває на утриманні свого чоловіка. Її доходи є мінливими і незначними, які все одно вона передає синові аби він міг купити щось для себе з необхідних йому речей. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують факт продовження навчання повнолітнього сина та те, що він потребує матеріальної допомоги від батька. Разом з тим, суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разіподання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на період навчання повнолітнього сина, але не більше як до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускаєнегайневиконаннярішень у справах про стягненняаліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved