Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2023р. позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП", з участю третіх осіб, - приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис,\~вчинений 18 березня 2021 року приватним\~нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною і\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 33137 про стягнення заборгованості з\~\~\~ [PERSON] за кредитним\~договором,\~на суму 29 900 (двадцять дев"ять тисяч дев"ятсот) гривень 00 коп. на користь стягувача товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП", стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 32 коп. В подальшому від представника позивача [PERSON] - адвоката Цімури Яромира Володимировича надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" на користь [PERSON] , витрат на правову допомогу в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп.. Заяву мотивує тим, що ним, як адвокатом, позивачу була надана правова допомога у зв"язку із розглядом справи, в підтвердження чого долучив відповідні докази. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В даному випадку є доцільним вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. Дорслідивши матеріали цивільної справи та клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2023р. позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП", з участю третіх осіб, - приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис,\~вчинений 18 березня 2021 року приватним\~нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною і\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 33137 про стягнення заборгованості з\~\~\~ [PERSON] за кредитним\~договором,\~на суму 29 900 (двадцять дев"ять тисяч дев"ятсот) гривень 00 коп. на користь стягувача товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП", стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 32 коп. У відповідності до позовної заяви представник позивача вказував, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. Однак, в прохальній частині позовної заяви представник позивача питання про стягнення витрат на правову допомогу не ставив. В матеріалах цивільної справи містяться письмові заперечення відповідача щодо стягнення суми судових витрат на правову допомогу. Зокрема, представник відповідача зазначає, що представником позивача не надано повний комплект документів щодо обгрунтування заявленої суми, відсутні акти виконаних робіт, які б могли свідчити про фактично надані послуги, позовна заява є шаблонною, не потребує поглиблених знань в юриспруденції. Вважає, що сума витрат на правничу допомогу є такою, що навмисно штучно збільшена і не відповідає критерію розумного розміру. Відтак, в частині розміру витрат на правову допомогу просить відмовити повністю. В підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача до клопотання долучено копії договору про надання правової допомоги, акту приймання - передачі, платіжної інструкції та довідки про відкриття рахунку. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до абз.5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009), конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави длязміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до договору №115/23 про надання правової допомоги від 24 травня 2023 року, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Цімурою Яромиром Володимировичем, предметом договору є правова допомога у справі щодо скасування виконавчого напису. Згідно п.3 цього договору, розмір оплати послуг адвоката за підготовку процесуальних документів, консультування розраховується, виходячи з кількоті відпрацьованих адвокатом годин з розрахунку 2 000 гривень/година. Відповідно до акту приймання - передачі наданої правової допомоги №1 від 04.10.2023р. згідно договору, виконані такі роботи, зокрема, підписання договору з клієнтом, консультування та ознайомлення з наявними документами, підготовка та подання позовної заяви в суд та сторонам у справі, підготовка та подання заяви про забезпечення позову в суд, складання акту, підготовка а подання клопотання про розподіл судових витрат, отримання копії судового рішення, підготовка та подання заяви про закінчення виконавчого ровадження та заяви приватного виконавця про стягнення судових витрат. Згідно акту загальна сума витрат на правову допомогу складає 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп. Відповідно до платіжної інструкції № 137815266 від 24 травня 2023 року, позивачем [PERSON] на рахунок [PERSON] перераховано кошти в сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень з призначенням платежу "правова допомога". Даними документами підтверджується факт надання адвокатом Цімурою Я.В. правової допомоги позивачу [PERSON] у цивільній справі №465/3951/23. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 цієї статті вказує на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В матеріалах справи міститься клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу. Зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним, не відповідає складності справита виконаним адвокатом робіт. Відтак, просить відмовити позивачці у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; - значення справи для сторін; - поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; - дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч.6 ст.142 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказаний правовий висновок відображений у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 334/8182/19. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04,від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц,постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі№742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17. Також, питання співмірності судових витрат розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі № 550/936/18, за результатами якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін». Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ: у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з висновком, який викладений у п. 101 постанови Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved