overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

22.08.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 21.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 18, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились в червні 2020 року, причиною розлучення стали часті сварки, різні погляди на життя та ведення спільного господарства, тому подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним. В силу вимог ст. 14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 22.08.2023 року визначено головуючу суддю Вжещ С.І. Ухвалою судді від 23.08.2023 року заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено справу до розгляду на 07.09.2023 року о 09:00 годині. Ухвалою суду від 07.09.2023 року відкладено судовий розгляд по справі на 25.09.2023 року о 10:00 год., у зв`язку з першою неявкою відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] 07.09.2023 року та 25.09.2023 року на судовий розгляд справи не з`явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача, не заперечувала. Відповідач [PERSON] 07.09.2023 року та 25.09.2023 року в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.03.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. У зв`язку з погіршенням взаємовідносин, шлюбні відносини подружжя фактично припинились у червні 2020 року. Сторони проживають відокремлено, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, відтак їхнє сумісне життя не склалось. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст. 112 СК України, є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. На стягненні з відповідача судових витрат, які позивачка понесла, у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

В травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що за час сімейного життя між подружжям були втрачені почуття взаємної поваги, відповідальності один до одного.Розірвати шлюб через органи РАЦСу немає можливості, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Ухвалою від 15.05.2023 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, в тому числі через оголошення на сайті Судова Влада. Судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 280-281 ЦПК України. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 29 лютого 2020 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

В червні 2023 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 155656,97 грн. за кредитним договором № б/н від 03.10.2019 року, яка складається з наступного: 137490,83 грн. - заборгованість за кредитом; 18166,14 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати у розмірі 2684грн. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.10.2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Оболонським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1959, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше примирення не можливе. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів поважності причин неявки до суду та відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.12.2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1683, від якого у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Беручи до уваги, що виготовлення мотивованого рішення суду потребує значного часу відповідно до ст. 259 ч.6 ЦПК України суд оголошує його вступну та резолютивну частини. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення 14.07.2023 року і до повноліття дитини, посилаючись на те, що батько дитини інших утриманців не має, є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 27.01.2022 року на підставі поданої відповідачем [PERSON] заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит шляхом перерахуванням коштів на картковий рахунок в сумі 50 000,00 грн. на строк 36 місяців із зобов`язанням повернення коштів та сплати відсотків у розмірі 18 % річних. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 14.02.2023 року утворилась заборгованість в сумі 49 906,73 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 43 906,73 грн., заборгованість за відсотками - 5250,00 грн. Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 17.08.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 27.01.2022 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 50 000,00 грн. на строк користування 36 місяців з прийняттям з боку позичальника зобов`язань з повернення кредитних коштів у визначених умовами договору строк, сплати відсотків на рівні 18 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що станом на 14.02.2023 року розмір заборгованості зі сплати використаних коштів (тіло кредиту) становить 43 906,73 грн. Крім того, позичальником допущене прострочення виконання зобов`язань зі сплати відсотків, заборгованість по яких складає 5250,00 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, який приймається судом як належний доказ в доведення відповідних обставин. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, вимога про стягнення вказаних сум підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його матері [PERSON] , [INFO] , встановлення над нею опіки та призначення його опікуном. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] внаслідок наявної у неї психічної хвороби потребує постійного стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] надав заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на лікуванні КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» з діагнозом: Судинна деменція (а.с. 5-8). Відповідно до висновку судово психіатричного експерта №168 від 10.04.2023, [PERSON] виявляє ознаки судинної деменції, даний розлад психіки має хронічний та стійкий характер, позитивна динаміка відсутня, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.25-27). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з поданням виконавчого комітету Сумської міської ради від 08.08.2023 №1143/03.02-08 орган опіки та піклування Сумської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , який має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , опікуном над матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , у разі визнання її судом недієздатною. Передбачених ст.64 ЦК України щодо неможливості [PERSON] бути опікуном над його матір`ю [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи, необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 13\~грудня 2013\~року він\~зареєстрував шлюб\~з [PERSON] \~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Суми\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції,\~актовий запис\~№1466.\~Мають спільну\~дитину -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спору з\~відповідачем про\~місце проживання\~дитини не\~має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 13 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1466. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій він свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі з зазначених в позові підстав, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що 13 грудня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1466 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 26.05.2021 працює у АТ «СМНВО-Інжиніринг», однак відповідач не регулярно виплачує заробітну плату. У зв`язку з цим утворилась заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2022 по 01.09.2022, яка становить 38 321 грн 81 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Ухвалою суду від 21.08.2023 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 25.09.2023. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 25.08.2023 відповідач отримав копію ухвали та позовну заяву з додатками. Однак відзив в установлений законом строк відповідач не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 26.05.2021 працює у АТ «СМНВО-Інжиніринг», однак відповідач не регулярно виплачує заробітну плату. У зв`язку з цим утворилась заборгованість перед позивачем по заробітній платі за з 01.06.2022 по 01.09.2022, яка становить 38 321 грн 81 коп. Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, розрахунковим листом за червень 2023 року, копії яких міститься в матеріалах справи. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 3, 24 Закону України «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачем, вказаним у позові у розмірі 38 321 грн 81 коп. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved