Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 16.12.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого мають довох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , старша дочка проживає окремо, а молодша дочка проживає разом з матір`ю. До досягнення повноліття обох дочок та поки старша дочка навчалась в інституті відповідач сплачував аліменти на їх утримання, однак після досягнення повноліття молодшою дочкою відповідач відмовився сплачувати аліменти. Молодша дочка [PERSON] на даний час навчається на першому курсі Київського університету культури. Зі свого доходу вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. 27.07.2023 року справу передано судді (а.с. 9-10). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 13). 08.09.2023 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому просить стягнути з нього аліменти на користь його дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Він не відмовляється сплачувати аліменти на своїх дітей та сплачував їх за викноавчим провадженням № 57692900, однак воно було закінчене у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду. Зазначає, що в нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та мати пенсіонерка - [PERSON] . Вважає, що в заяві не обгрунтований розмір аліментів, відсутні у позовній заяві відомості про власні доходи позивача. Його середній дохід в місяць складає 26 000,00 грн. Сімейний кодекс України грунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків та належний розрахунок аліментів буде таким: 2 684,00 грн /2 (прожитковий мінімум для дітей віком від 18 до 23 років у разі продовження навчання) + 1950 грн (50 % вартості навчання), отже справедилий розмір аліментів повинен скаладати - 3292,00 у місяць (а.с. 25-37). Позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, врахувати суму за оплату на навчання, яка збільшується щорічно. Відповідач [PERSON] в судове засідання н з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі (а.с. 38). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 17.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 23.07.2008 року (а.с. 2). 07.09.2018 року [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] від 07.09.2018 року (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якоє є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.04.2005 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 10.09.2022 року між Київським університетом культури та [PERSON] укладено договір №39988 про підготовку фахівців з вищою освітою, строк надання освітньої послуги з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року, сума до оплати за семестр 19 250 грн (а.с. 4-5). Згідно довідки Київського університету культури від 05.06.2023 року №89 [PERSON] є студентом 1 курсу, групи ТЕС-92, денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, ІV рівня акредитації, термін навчання з 12.09.2022 по 30.06.2026 року (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] навчаючись на денній формі навчання, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні своєї матері, позивача у справі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітня дочка [PERSON] матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, суд виходить із того, що, враховуючи стаціонарну форму навчання у навчальному закладі, остання потребує матеріальної допомоги. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує часткове визнання позову відповідачем, а також те, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щодо яких він має обов`язок з утримання до досягнення ними повноліття. При цьому судом не приймаються доводи відповідача щодо того, що у нього на утриманні знаходяться мати похилого віку, оскільки вона є пенсіонером, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] (а.с. 31), отримує дохід у вигляді пенсії, відомостей про розмір отриманого нею доходу суду не надано. Судом враховується, що відповідач працює та отримує стабільний дохід за місцем роботи, що підтверджується довідкою від 06.09.2023 року №МД000000004 та індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма-ОК-7) (а.с. 32-34). Також суд відзначає, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу їх прав та обов`язків. Отже, визначаючи до стягнення з батька на дочку, яка продовжує навчання, аліментів позивач повинна мати готовність та довести свою можливість виділяти на забезпечення повнолітньої дочки таку ж суму щомісячно. При цьому позивач не надала жодних доказів щодо розміру власних доходів. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, а також часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свою дочку, яка продовжує навчання та надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/8 частини від його доходу, щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням, що потребує коштів на проїзд до навчального закладу, харчування, купівлю приладдя для навчання, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial