Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

27 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 2023 року внаслідок сильних поривів вітру, було пошкоджено покрівлю в будинку [ADDRESS] . Зазначає, що у його приватній власності перебуває квартира №3 , що у вищевказаному будинку, а для відновлення покрівлі він придбав будівельні матеріали на суму 3 920, 11 грн. 24 лютого 2023 року він звернувся з письмовим зверненням до міського голови Нововолинської ТГ з проханням відшкодувати завдані йому збитки. 06 березня 2023 року отримав відповідь, що із даними Волинського центру з гідрометеорології відсутні попередження про небезпечні та стихійні метеорологічні явища станом на 21 лютого 2023 року. Стверджує, що Головне управління ДСНС України у Волинській області на своїй інтернет сторінці повідомило про сильний північно-західний вітер 25-28 м/с, рівень небезпеки 2, що очікується увечері 20 лютого і до кінця доби 21 лютого 2023 року у Луцьку та Волинській області. Зазначає, що того ж 21 лютого 2023 року він звернувся із письмовою заявою до начальника КП «Управляюча житлова компанія №1», в якій просив перекрити пошкоджений дах будинку, однак отримав відповідь управляючої компанії про відсутність у них покрівельного матеріалу - шиферу. Вказує на те, що раніше у 2021 році, КП «Управляюча житлова компанія» зреагувала на його звернення і повністю виконала усі роботи. 21 лютого 2023 року він також звернувся до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирьского РВП ГУНП у Волинській області з письмовою заявою, відповідь на яку отримав 06 березня 2023 року. У відповіді ВП підтверджено той факт, що пошкодження даху відбулося у зв`язку з негодою (сильним вітром). Відтак, вважає, що дії відповідача були неправомірними і з незрозумілих причин Виконавчий комітет Нововолинської міської ради не виконав його вимоги та не відшкодував завдані негодою збитки. Зазначає, що своїми неправомірними діями, відповідач порушив охоронювані законом його особисті права, внаслідок чого він поніс сильні душевні страждання (хвилювання), а відтак, вважає, що йому була спричинена моральна шкода, яку оцінює в розмірі 100 000 грн. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з Виконавчого комітету Нововолинської міської ради в свою користь майнову шкоду в сумі 3 920,11 грн. та 100 000 грн. на відшкодування понесеної ним моральної шкоди, а всього 103 920,11 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому, просив його задоволити. Зазначив, що Виконавчий комітет Нововолинської міської ради розпоряджається коштами резервного фонду з якого, на його думку, слід відшкодувати спричинену його майну шкоду, оскільки спочатку він звернувся в УЖК №1 з проханням перекрити пошкоджений дах будинку, однак отримав відповідь про відсутність будівельних матеріалів. Крім того працівники УЖК №1 акт про пошкодження покрівлі не склали, та не повідомили про це Виконавчий комітет Нововолинської міської ради. Враховуючи такі обставини поніс витрати на відновлення покрівлі самостійно. Підтвердив, що жодної шкоди відповідач його житлу не спричинив, покрівлю над його приватизованою квартирою було пошкоджено поривами вітру. Однак вважає, що саме Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повинен компенсувати йому кошти витрачені ним на відновлення даху у розмірі 3 920,11 грн., крім того просить суд стягнути з відповідача в свою користь 100 000 грн. на відшкодування спричиненої йому моральної шкоди. Представник відповідача Дицьо І.Ю. у судовому засіданні просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що 21 лютого 2023 року відповідач не склав акту обстеження місця події, осіб, які постраждали від зазначених позивачем обставин, оскільки не уповноважений здійснювати такі дії. Чому УЖК №1 цього не зробило, йому не відомо. Також він не обізнаний стосовно попередження метеоцентру з приводу стихійного лиха станом на 21 лютого 2023 року. У відзиві зазначив, що відсутні підстави для застосування деліктної відповідальності та необхідності відшкодування виконавчим комітетом шкоди заподіяної внаслідок пошкодження покрівлі будинку позивача. Будь-яких офіційних документів визначеними органами стосовно класифікації надзвичайної ситуації за рівнем 2 саме 21 лютого 2023 року на території Нововолинської міської територіальної громади не приймалося, відтак відсутні підстави для виділення коштів з резервного фонду бюджету міської територіальної громади. Оскільки факт неправомірних дій та протиправної поведінки виконавчого комітету міської ради не встановлено, а позивач жодними доказами не обґрунтував спричинення йому моральної шкоди та її розміру, тому, вважає, що немає підстав задоволювати позов. Зважаючи на вищевикладене, просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача Дицьо І.Ю. , дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як передбачено ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 ЦК України. Захисту в порядку цивільного судочинства підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних і трудових відносин, що передбачено ст.15 ЦПК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина. Згідно з роз`ясненнями, викладеним п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, вирішуючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2023 року [PERSON] в письмовому зверненні до Нововолинського міського голови Карпуса Б.С. просив винести рішення на засіданні Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про відшкодування йому 3 920,11 грн., які він витратив на придбання матеріалів для покрівлі будинку за адресою: [ADDRESS] , пошкодженої 21 лютого 2023 року під час сильного пориву вітру (а.с.4). [PERSON] у позові зазначає, що покрівля будинку пошкоджена внаслідок сильного пориву вітру, що є стихійним лихом, а тому, вважає, що завдана йому шкода відшкодовується саме відповідачем з резервного фонду бюджету міської територіальної громади. Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, в особі міського голови, у письмовій відповіді №Г-205 від 06 березня 2023 року вказав на те, що згідно із даними Волинського обласного центру з гідрометеорології попередження про небезпечні та стихійні метеорологічні явища станом на 21 лютого 2023 року відсутні. На території Нововолинської міської громади надзвичайна ситуація, не була оголошена. Про це свідчить відсутність дзвінків із запитами на виклик з метою ліквідації /подолання наслідків надзвичайної ситуації (події) на лінію 101 та відсутність у журналі обліку надзвичайних ситуацій (подій) відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради відомостей щодо надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради відомостей щодо надзвичайних ситуацій 21 лютого 2023 року. Інформували, що за умови, що факт стихійного лиха буде підтверджений документально, виїде спеціально створена комісія у справах осіб, які постраждали від надзвичайних обставин на місце події, про що в подальшому буде складено відповідний акт обстеження. У даному акті зазначається обставини завдання збитків, види та розмір завданої шкоди, загальний майновий стан постраждалих та інші вагомі дані за необхідності (а.с.5). Представник відповідача у судовому засіданні також наголосив, що офіційних документів визначеними органами стосовно класифікації надзвичайної ситуації за рівнем ІІ станом на 21 лютого 2023 року на території Нововолинської міської територіальної громади не приймалося, надзвичайна ситуація, не була оголошена, як не було зафіксовано жодного виклику з метою ліквідації /подолання наслідків надзвичайної ситуації (події) на лінію 101 та відомостей щодо надзвичайних ситуацій у журналі обліку надзвичайних ситуацій (подій) відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення міськвиконкому. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Твердження представника відповідача стосовно вищевикладеного не були спростовані [PERSON] . Суду не надано жодного доказу на підтвердження оголошення надзвичайної ситуації на території Нововолинської міської громади 21 лютого 2023 року, на підставі якої створюється спеціальна комісія, яка й уповноважена складати акт обстеження за письмовими зверненнями громадян. При цьому, суд бере до уваги те, що 21 лютого 2023 року позивач [PERSON] звертався із письмовим зверненням до начальника КП «УЖК №1» з проханням провести роботи по перекриттю даху будинку, стосовно складення акту обстеження нерухомого майна на предмет його пошкодження сильним вітром, останній не вказав, та нічого про це не зазначав (а.с.25). 29 березня 2023 року начальник КП «УЖК №1» [PERSON], розглянувши звернення [PERSON] , надав письмову відповідь про те, що після 14 год. 21 лютого 2023 року за наявності шиферу, необхідні роботи по перекриттю даху будинку буде виконано і зауважив, що саме позивач вказав на те, що покрівля відремонтована та потреба в послугах КП «УЖК №1» відпала (а.с.26). Сама по собі інформація отримана з Інтернет мережі (соціальної мережі) Головного управління ДСНС України у Волинській області та попередження Волинського ЦГМ №993/02-03/42-б від 03 квітня 2023 року, де зазначається про те, що до кінця доби 21 лютого лише очікується сильний північно-західний вітер (рівень небезпечності ІІ а.с.46-47) та на які посилається позивач, не є достатнім доказом настання стихійного лиха та/або настання його негативних наслідків. Відповідь начальника ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області №1179/52/1/01-2023 від 03.03.2023 року та матеріали по факту звернення [PERSON] , що надійшли на вимогу суду з ВП за клопотанням позивача (а.с.61-70) не мають доказового значення у справі, оскільки на їх підставі, без офіційного повідомлення відповідних органів про стихійне лихо, суд не уповноважений встановлювати, що 21 лютого 2023 року мало місце надзвичайне природне явище. Суд бере до уваги також те, що рішенням Нововолинської міської ради Волинської області №12/3 від 12 квітня 2022 року до припинення чи скасування воєнного стану дію Порядку використання коштів резервного фонду бюджету міської територіальної громади, затвердженого рішенням міської ради від 27 жовтня 2005 року №24/3 зупинено із внесеними до нього змінами (а.с.24). Суд не бере до уваги відеофайл, який знаходиться на CD-R диску (а.с.48), та був оглянутий у судовому засіданні, оскільки з відвореного відео не можливо встановити, в якому місці воно було зроблено (на споруді немає номера будинку, назви вулиці тощо. Суд звертає увагу позивача на те, що норми ст.322, ст.323 ЦК України покладають тягар утримання майна і ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна, саме на власника цього майна. З огляду на вищевикладене, відсутні підстави стверджувати, що неправомірними винними діями (бездіяльністю) відповідача, чи його представників позивачу було спричинено майнову шкоду, а тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача в користь позивача 3 920,11 грн. майнової шкоди, суд відмовляє. Також суд знаходить необґрунтованими вимоги позивача про стягнення відповідача в його користь моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., і такого висновку приходить у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на наявність у нього душевних страждань, пов`язаних зі бездіяльністю органу місцевого самоврядування. Суд наголошує, що неправомірні дії або бездіяльність Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області в ході судового розгляду не були встановлені, що було підтверджено у судовому засіданні і позивачем, а оскільки реалізація позивачем свого процесуального права та подача позову до суду не може свідчити про наявність порушеного права позивача, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, оскільки таке право особи передбачено лише внаслідок порушення її прав. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем душевних страждань внаслідок неправомірній дії Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, причинного зв`язку між моральною шкодою та такими діями (бездіяльністю) відповідача, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині суд також відмовляє. Посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, не впливає на висновки суду та вирішення справи, оскільки такі висновки повністю грунтуються на національному законодавстві, яке регулює спірні правовідносини та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини. На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою судом в задоволенні позовних вимог, судові витрати у розмірі 2147,20 грн., що підтверджується документально (а.с.84,86-87), пов`язані з розглядом справи, суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed