Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, яку в подальшому уточнив та просив встановити факт, що на день відкриття спадщини [INFO] [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем - дружиною [PERSON] в будинку [ADDRESS] , та встановити факт, що на день відкриття спадщини - [INFO] спадкодавець [PERSON] проживав в будинку [ADDRESS] одиноко. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно. Заповіту вона не залишила. На день відкриття спадщини його мати постійно проживала та була зареєстрована у будинку [ADDRESS] . Разом з нею постійно проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Його батько помер [INFO] . На день відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , крім нього у будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після смерті батька він вчасно подав заяву про прийняття спадщини, але нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт спільного проживання спадкодавця [PERSON] та спадкоємця - її чоловіка [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім того, немає письмового підтвердження проживання спадкодавця [PERSON] у будинку [ADDRESS] на день відкриття спадщини - [INFO] та переліку осіб, що постійно проживали разом із ним. Встановлення даних фактів необхідно йому для подальшого оформлення спадкових прав після померлого батька. Представник заявника в судовому засіданні подану заву підтримав із зазначених у ній підстав та просив її задовольнити. Від представника заінтересованої особи Ніжинської міської ради Лях О.М. до суду надійшло клопотання, в якій вона просить розглядати справу без їх участі та прийняти рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що батьки [PERSON] проживали на [ADDRESS] , він возив їм їжу. У 2021 році померла [PERSON] , а через 2-3 місяці помер [PERSON] . Разом з ними інші особи не проживали. Зараз в хаті ніхто не живе, вона запущена. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2021 (а.с.11) З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.06.2021 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.12) Померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) З постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варарви Н.П. від 09.12.2022 вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. (а.с.15). Після смерті [INFO] [PERSON] заявник спадщину прийняв, що підтверджується копією спадкової справи №292/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.24-48). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до роз`яснення, наданого судам у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2009 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що задоволення заяви не суперечить вимогам та законним інтересам учасників судового розгляду та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved