Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд змінити спосіб стягнення із відповідача аліментів на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 14.12.2017 у справі №274/4762/17, яке набрало законної сили 26.12.2017 та стягувати з відповідача на користь позивачки, на утримання сина [PERSON] , [INFO] ,, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 11.03.2014 справа № 274/586/14-ц. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2017 справа № 274/4762/17 було присуджено стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200,00 грн щомісячно. На даний час відповідач сплачує аліменти у розмірі 1200,00 грн на утримання спільної дитини, який є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджених аліментів. Майновий стан відповідача з дати ухвалення рішення змінився, він працевлаштований, на даний час мобілізований та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 28.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд вважає, що за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 11.03.2014 справа № 274/586/14-ц. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2017, справа № 274/4762/17, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] \~ аліменти на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200,00 грн, щомісячно, починаючи з 14.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Дитина [PERSON] , [INFO] \~ зареєстрований разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №№ 2023/005936248, 2023/005936257 від 02.08.2023. Відповідач у поданому до суду клопотанні від 21.09.2023 проти задоволення позову не заперечує. Матеріалами справи доведено, що майновий стан відповідача змінився із часу ухвалення рішення у справі № 274/4762/17 про стягнення аліментів. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2023 за № 341519046, [PERSON] 16.06.2018 набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.06.2018, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10.10.2019 у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24.02.2020 у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19). У ч. 3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів. Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів. Отже, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №643/11949/19. Звернувшись в суд з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо. Спосіб та розмір ж стягнення, про який просить позивачка є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання. Окрім цього, слід звернути увагу на те, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2017 вже стягуються з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної дитини сторін в розмірі 1200,00 грн щомісячно, а тому стягнення аліментів у частці від доходу платника не суперечить вимогам закону. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. Розподіл судових витрат Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України він стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved