Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач 24.03.2023 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтувавши заяву тим, що 22.10.2013 [PERSON] склала заповіт, яким все її майно, що буде належати їй на\~день смерті,\~де б\~воно не\~знаходилось і\~з чого\~не складалось,\~а також\~все те,\~на що\~вона за\~ законом\~буде мати\~право,\~в тому\~числі,\~всю належну\~їй на\~праві власності\~квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. Зареєстровано в реєстрі за № 1 - 707. 8.11.2020[PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.11.2020. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2013. [INFO] помер спадкоємець за заповітом, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.02.2021 року. Отже право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не було реалізоване спадкоємцем за заповітом [PERSON] у зв`язку з його смертю. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися два його сини [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, оскільки його дружина [PERSON] померла [INFO] . 15.05.2021 позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В.з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] . [INFO] помер спадкоємець за законом, син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.11.2022. Відтак, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син, позивач - [PERSON] . 09.12.2022, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 606/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постанова нотаріуса обгрунтована тим, що шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] сплив 08 травня 2021 року, проте спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] та не встиг подати заяву про прийняття спадщини (завести спадкову справу), тому згідно ч. 1 ст. 1276 Цивільного кодексу України: «Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), строк для прийняття спадщину було подовжено до трьох місяців» - для спадкоємців для прийняття спадщини за спадковою трансмісією та заведення спадкової справи після померлої [PERSON] строк закінчився 09 травня 2021 року, а до нотаріуса Корховий Владислав Васильович, звернувся лише 15 травня 2021 року. В свою чергу, позивач [PERSON] не звернувся до нотаріальної у встановлений строк, оскільки був необізнаний про наявність заповіту [PERSON] , складеного на користь його померлого батька [PERSON] . Лише 15.05.2021, під час звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріус повідомила позивача про існування заповіту складеного на користь його померлого батька, а також про те, що за життя батько не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, оскільки позивач не проживав спільно зі спадкодавцем [PERSON] , не мав з нею спільного побуту, був необізнаний про наявність заповіту, складеного на користь його батька і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, позивач та його представник вважають, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважної причини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про парийняття спадщини. Крім того пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та батько позивача був єдиним спадкоємцем померлої, яка за життя склала заповіт на його ім`я. 28.03.2023 року Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 12.04.2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому вказав, що враховуючи обставини та правові підстави , яким позивач обґрунтовує свою вимогу, Запорізька міська рада просить ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів наявних в матеріалах справи./а.с.30-35/. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, прохає суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні покладається на розсуд суду при ухваленні рішенні. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5статті 263 ЦПК України). Згідност.13\~ч.1\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.10.2013 [PERSON] склала заповіт, яким все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, в тому числі, всю належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. Зареєстровано в реєстрі за № 1 - 707./а.с.10/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.11.2020./а.с.11/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2013./а.с.13/ [INFO] помер спадкоємець за заповітом, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.02.2021 року./а.с.16/. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] право на прийняття спадщини не було реалізоване спадкоємцем за заповітом [PERSON] у зв`язку з його смертю. Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася./а.с.59зв/. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися два його сини [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, оскільки його дружина [PERSON] померла [INFO] /а.с.41-62/. 15.05.2021 позивач, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерії Валеріївни з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] /а.с.41зв./ [INFO] помер спадкоємець за законом, син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.11.2022./а.с.19зв./ 09.12.2022, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерією Валеріївною видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 606/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постанова нотаріуса обгрунтована тим, що шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] сплив 08 травня 2021 року, проте спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] та не встиг подати заяву про прийняття спадщини (завести спадкову справу), тому згідно ч. 1 ст. 1276 Цивільного кодексу України: «Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), строк для прийняття спадщину було подовжено до трьох місяців» - для спадкоємців для прийняття спадщини за спадковою трансмісією та заведення спадкової справи після померлої [PERSON] строк закінчився 09 травня 2021 року, а до нотаріуса Корховий Владислав Васильович, звернувся лише 15 травня 2021 року./а.с.20/. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця. Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Спадкова трансмісія є особливим порядком здійснення права на спадкування. У разі переходу права на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії застосовуються як загальні правила, що регламентують способи (необхідність вчинення трансміссарам дій, що свідчать при прийняття спадщини за статтею 1269 ЦК України, недопущення прийняття спадщини з умовою чи застереженням відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України), строки прийняття та відмови від спадщини, так і спеціальні норми переходу права на прийняття спадщини до трансміссара. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (стаття 1276 ЦК України). Такий же порядок передбачений пунктами 3.25, 3.26 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 з відповідними змінами. На підставі викладеного можна зробити висновок, що оскільки право трансмісара на прийняття спадщини в порядку трансмісії та право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента є самостійними суб`єктивними цивільними правами, то спадкоємець має вчинити самостійні юридичні дії, які засвідчували б його волевиявлення, спрямоване на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця (в порядку спадкової трансмісії), так і після смерті трансмітента (спадкоємця за заповітом або за законом, який помер після відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця і не встиг її прийняти), зокрема подати дві окремі заяви про прийняття кожної із спадщин або в одній заяві зазначити про прийняття обох спадщин. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19. Право на прийняття спадщини за трансмісією у разі його виникнення реалізується на загальних підставах, із урахуванням строків, встановлених статтею 1270 ЦК України. Спадщина може бути прийнята в порядку спадкової трансмісії після спливу строку для прийняття спадщини за письмовою згодою спадкоємців або в судовому порядку, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними (частини друга, третя статті 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Отже, право на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії може бути здійснене у строк, який не сплив на момент смерті спадкодавця. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89\~ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно позивач не мав змоги вчасно звернутися із заявою до відповідної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з об`єктивних причин, оскільки був\~необізнаний про\~наявність заповіту\~ [PERSON] ,\~складеного на\~користь його\~померлого батька\~ [PERSON] ,\~лише 15.05.2021\~року нотаріус\~його повідомила\~про існування\~заповіту складеного\~на користь\~ його\~померлого батька\~та звернення позивача до нотаріуса із заявою на отримання спадщини, в порядку спадкової трансмісії, із пропуском строку в 7 днів є незначним, у зв`язку з чим строк звернення до нотаріальної контори позивач пропустив з поважної причини, а тому, суд вважає визнати пропущений позивачем строк на прийняття спадщини з поважної причини та за можливим, визначити додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини за законом, в порядку спадкової трансмісії. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved