Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2009 року станом на 14.03.2021 року у розмірі 23 830, 91 грн. та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.03.2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості строком повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 12.03.2009 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 14.03.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 24 114, 95 грн., а саме: 6 852, 32 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 410, 63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 852, 00 грн. - нарахована пеня. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з [PERSON] на користь АК КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2009 у розмірі 23 830, 91 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. Ухвалою Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова від 29.06.2023 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року по справі за позовом АТ КБ\~«ПриватБанк» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості - скасовано, а справу призначено до розгляду в судове засідання. 31 липня 2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить залишити позовну заяву без задоволення. В обгрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є необгрнтованими, безпідставними і незаконними. Жодного доказу, в розумінні законодавства, що підтверджував би факт виникнення кредитного зобов`язання не було надано. Також зазначає, що у заяві позичальника від 12.03.2009 року процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження, що саме додані банком до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов були надані відповідачу на ознайомлення, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитих коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, шрафів), та порядок їх нарахування, а роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просив слухати справу за її відсутності та в позові просить відмовити. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 12.03.2009 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно заяви відповідач висловив свою згоду на те, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. У відповідності до умов договору б/н від 12.03.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою базової процентної ставки за кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідно до\~розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 14.03.2021 року за договором б/н від 12.03.2009 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 24 114, 95 грн., а саме: 6 852, 32 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6 852, 32 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 852, 00 грн. - нарахована пеня. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку між банком та [PERSON] 12.03.2009 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 14.03.2021 року склалась заборгованість за кредитом - 6 852, 32 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 16 410, 63 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 852, 00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що подав відповідну заяву. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що картковий рахунок був чинним у листопаді 2020 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Таким чином строк позовної давності позивачем при зверненні до суду не пропущено. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved