Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за зобов`язанням. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27.02.2016 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу грошову позику в розмірі 3 000 доларів США, що станом на момент звернення до суду за курсом Національного банку України еквівалентно 84\~000 грн, які остання зобов`язалась повернути 27.08.2016 року. Позика надавалась [PERSON] для особистих потреб й на її підтвердження відповідач 27.08.2016 року власноручно написала розписку. У зазначений строк [PERSON] гроші не повернула й у добровільному порядку повертати не збирається, а тому просить стягнути з неї на свою користь основну суму боргу в розмірі 3 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом 31.01.2018 року становить 84\~000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 06.12.2022 року залучено до участі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як правонаступників [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просять стягнути з [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] , 3\~000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2023 року становить 109\~705,80 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] адвокат Мініх І.М. підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, та просить позов задоволити з врахуванням уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила та пояснила, що ніяких коштів в [PERSON] не позичала. Вказала, що протягом кількох років неофіційно працювала у померлої [PERSON] продавцем в магазині «Вероніка» в м. Старокостянтинів та отримувала заробітню плату. Наприкінці лютого 2016 року під час ревізії було виявлено нестачу грошових коштів й [PERSON] примусово заставила її написати боргову розписку, розділивши між нею та іншим продавцем суму нестачі, проте ніяких коштів у борг [PERSON] не брала. Щодо тиску зі сторони [PERSON] до поліції не зверталася. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кравчук В.М. просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що між сторонами виникли відносини не з договору позики, а з трудових відносин й розписка від 27.02.2016 року не є борговою, а стосується нестачі у магазині. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який показав, що є чоловіком позивача [PERSON] та померла [PERSON] була його тещею. Відповідач [PERSON] у його присутності написала у 2016 році розписку власноруч, добровільно без примусу, у присутності свідків, а саме її батьків [PERSON] та [PERSON] , на суму 3\~000 доларів США. Чи працювала відповідач у померлої [PERSON] , не знає, проте розписка була написана у приміщенні її магазину. Крім того, передачі коштів [PERSON] для [PERSON] особисто не бачив, знає що лише був у останньої перед померлою борг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є матір`ю відповідача [PERSON] . Її дочка працювала з 2012 року продавцем у магазині, власницею якого була [PERSON] . У 2016 році дочка працювала у відділі взуття та після проведення ревізії у магазині, було виявлено недостача коштів. У зв`язку із чим у примусовому порядку, у її присутності, дочка під диктовку [PERSON] , написала боргову розписку, який і був сумою недостачі після проведення ревізії. Будь яких коштів померла [PERSON] для дочки не передавала. Трудові відносини між її дочкою [PERSON] та [PERSON] , у встановленому законом прядку, не були оформлені, проте заробітню плату отримувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є батьком відповідача [PERSON] та був присутній 27.02.2016 році під час написання його дочкою боргової розписки, проте гроші їй не передавалися, а це була сума розтрат коштів, що були виявлені в результаті проведення ревізії у магазині, власницею якого була померла [PERSON] . Розписка писалась під диктовку [PERSON] , проте будь яких документів щодо розтрат не показували. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка показала, що працювала у магазині «Вероніка» в м. Старокостянтинів, що належав померлій [PERSON] . Після проведення ревізії у лютому 2016 році, було виявлено недостачу коштів, точної суми не пам`ятає, та відповідальними за нестачу коштів зробили її та відповідача [PERSON] . Під тиском та під диктовку [PERSON] нею та відповідачем були написані боргові розписи про недостачу цих коштів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 27.02.2016 року [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які остання зобов`язалась повернути [PERSON] до 27.08.2016 року. До обумовленого строку відповідач не виконала цього обов`язку. [INFO] позивач [PERSON] померла та її правонаступниками є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 439/2021 від 29.09.2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2021 року відповідач [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу, змінила прізвище на « [PERSON] ». Обставини отримання коштів в борг підтверджуються розпискою [PERSON] від 27.02.2016 року, оригінал якої зберігається у позивачів та надана ними у судове засідання. Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст.1047 ЦК України). В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із норм ст.1051 ЦК України слідує, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Відповідно до ч.1, ч.5 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту боргової розписки від 27.02.2016 року, сам факт написання якої відповідачем визнається, вбачається, що [PERSON] взяла у борг в [PERSON] на власні потреби грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які зобов`язалась повернути протягом шести місяців, тобто до 27.08.2016 року. Отже, між сторонами виникли позикові правовідносини. Оригінал розписки на момент подачі позову знаходився в [PERSON] , що свідчить про неповернення відповідачем позики. [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що грошові кошти не були одержані нею від [PERSON] . Показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з цього приводу не є такими доказами. Крім того, відповідач не оспорювала у встановленому законом порядку розписку від 27.02.2016 року, а тому її посилання на те, що вона писала розписку під психологічним тиском з боку померлої [PERSON] та її родичів, на увагу не заслуговують. Також, досліджений в судовому засіданні відеозапис, який подано представником позивачів, на якому відображено процес написання 27.02.2016 року відповідачем [PERSON] боргової розписки. На відео не вбачається будь якого психологічного чи фізичного тиску щодо [PERSON] при написанні боргової розписки. Отже, досліджені судом докази, вказують на те, що [PERSON] не виконала свій обов`язок з повернення [PERSON] суми позики, а тому з неї на користь позивачів, які є спадкоємцями після смерті померлої [INFO] [PERSON] , в рівних частках, підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2023 року становить 109\~705,80 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, за подачу даного позову до суду [PERSON] , яка померла [INFO] , сплачено 840 грн. судового збору й позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь кожного позивача.

Outcome: approved