Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 21.09.2010, в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 23.02.2023 становить - 43 511,75 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.09.2010, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 35 000,00 грн. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, вона була повністю проінформована про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві. Проте, наразі відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 23.02.2023 має заборгованість перед позивачем у розмірі 43 511,75 грн., яку у добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 23.06.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 14.07.2023, яке було двічі відкладено, востаннє на 27.09.2023, у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Учасники справи у судове засідання, призначене на 27.09.2023, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, у позові представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності, та також не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 21.09.2010 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку, який у подальшому неодноразово змінювався. Відповідно до вказаного договору відповідач отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 23.02.2023, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 43 511,75 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 35 577,79 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 7933,96 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» від 21.09.2010 не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним). Також, в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 21.09.2010 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7933,96 грн. є необґрунтованими. В анкеті-заяві позичальника від 21.09.2010 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 35 577,79 грн., яке визначено Банком, як прострочене тіло кредиту, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості за тілом кредиту, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2194,60 грн. (2684,00 грн. х 35 577,79 грн./43 511,75 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial