Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

КП «Водоканал» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення у розмірі 49 233,16 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі у справі проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал» - безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення. Однак, оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.05.2019 року по 30.06.2023 року за останніми утворилась заборгованість в розмірі 49 233,16 грн. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 26.07.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 03.08.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких просить суд врахувати той факт, що вона та її діти [PERSON] та [PERSON] з 19.04.2022 року по теперішній час перебувають у Німеччині. Крім того зазначила, що в 2021 році КП «Водоканал» у її квартирі проводило ремонтні роботи із зміни стічних труб, але позивач не повідомив їй про необхідність здати лічильник на перевірку. Оплату наданих послуг вона продовжувала здійснювати за показаннями лічильника. З цих підстав, просила суд вжити заходів та зобов`язати позивача перерахувати суму заборгованості. Також, разом із письмовими поясненнями [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення від відповідача [PERSON] , в який остання зазначила, що не перебуває на території України з 2019 року, оскільки виїхала до Ізраїлю та не користується наданими позивачем послугами з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення. Також просила суд встановити факт не проживання за адресою: [ADDRESS] з серпня 2017 року. Враховуючи письмові пояснення відповідачів, ухвалою суду від 23.08.2023 року визнано обов`язковою явку представника позивача КП «Водоканал». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що до 04.04.2020 року нарахування вартості наданих послуг за адресою: [ADDRESS] здійснювалося по показанням лічильника. У подальшому, у зв`язку з ненаданням відповідачами показників лічильника на перевірку, нарахування вартості послуг здійснювалося за кількістю зареєстрованих споживачів. За вказаною адресою зареєстровано 5 осіб. Крім того пояснила, відповідачі не надавали заяв про припинення нарахування вартості послуг у зв`язку з перебуванням за кордоном, яка має подаватися кожного кварталу. Також, заяв про перерахунок заборгованості з причин неотримання послуг від відповідачів [PERSON] та [PERSON] на адресу КП «Водоканала» не надходило. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідно до статуту КП «Водоканал», затвердженого розпорядженням міського голови від 26.09.2019 року №276р, предметом діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень; забезпечення постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Судом встановлено, що КП «Водоканал» (виконавцем) в період з 01.05.2019 року по 30.06.2023 року було надано послуги з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведенняза адресою: [ADDRESS] на загальну суму 49 233,16 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 26.07.2023 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в заявлений позивачем період були отримувачами послуг з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 р. № 690 визначено, що оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідачі у справі зобов`язання з оплати наданих послуг за вказаний вище період належним чином не виконали, у зв`язку з чим, за останніми утворилась заборгованість в сумі 49 233,16 грн. Факт наявності заборгованості в розмірі 49 233,16 грн. підтверджується матеріалами цієї справи. При розгляді справи по суті судом прийнято до уваги, що відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] з 19.04.2022 року по теперішній час знаходяться за межами України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Також, судом прийнято до уваги, що відповідач [PERSON] з 2019 року проживає в Ізраїлі, що підтверджується паспортом на її ім`я. Водночас, пунктом 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Як встановлено судом, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт звернення [PERSON] та [PERSON] до КП «Водоканал» з повідомленням про не проживання та не користування послугами з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність порушень в діях позивача при нарахуванні заборгованості по наданим послугам з безперебійного постачання холодної води та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Також, судом відмовляється у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зобов`язання КП «Водоканал» здійснити перерахунок заборгованості, оскільки матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт звернення до позивача з відповідною заявою та відмовою останнього у здійсненні перерахунку. Крім того, судом не встановлено правових підстав для задоволення клопотання відповідача [PERSON] про встановлення факту її не проживання за адресою: [ADDRESS] через відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують зазначену обставину. Суд також звертає увагу, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідачі у серпні 2020 року та у серпні 2021 року сплачували за надані послуги у розмірі 1 992 грн. та 5 004,97 грн., відповідно. Водночас, вказана сума перевищувала суму послуг, нарахованих за попередній місяць. На думку суду, такі дії відповідачів свідчать про визнання боргу за попередні періоди, тобто на серпень 2020 року та на серпень 2021 року. Таким чином, оскільки відповідачі оплату наданих послуг не довели, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явили, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 49 233,16 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 684 грн. покладається судом на відповідачів порівну.

Outcome: approved