Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Жуківський Микола Миколайович звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, посилається на те, що 18 лютого 2017 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Краснянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, актовий запис №2. Спільних дітей від шлюбу, не мають. Позивачка зазначає, що в період шлюбу вони з відповідачем проживали в с. Красна Тячівського району та в 2019 року вона виїхала на тимчасове проживання до Чеської Республіки. З цього часу більшість часу вона знаходиться за кордоном та приїжджає в Україну один або два рази на рік. Вказує, що причиною предявлення позову до відповідача є різні з ним погляди на сімейне життя та різні сімейні цінності. Відповідач проявив сімейні зради, про, що їй стало відомо так як він цього не приховував. Це і стало причиною їхнього розлучення і з 2021 року коли вона приїжджала в Україну, їхнє спільне місце проживання з відповідачем навіть не відвідувала. В подальшому спілкування між ними постійно призводило до конфліктів і тому спільне проживання чи ведення спільного господарства стало неможливим. Окрім того позивачка зауважує, що проживає в фактичному незареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, з яким ведуть спільне господарство та мають наміри на збереження сімейних відносин. У зв`язку з вищенаведеним вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження сім`ї є неможливим, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Жуківський М.М. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. 07.09.2023 року до суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Жуківського М.М., в якій просить судовий розгляд даної справи провести без його та позивачки участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про прични неявки не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 лютого 2017 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Краснянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, за актовим записом №2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції, 13.07.2023 року (а.с.5). Від даного шлюбу спільних дітей строни не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив на позовну заяву не подавав. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved