Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

05.10.2023 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 року відкрито провадження у справі. Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується: свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER] від 13.02.1982 р. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Звертаючись до суду, заявниця посилається на\~ст.317 ЦПК України. Водночас, вимоги\~ст.\~317 ЦПК України\~передбачають, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявниця стверджує, що [INFO] в тимчасово окупованому м. Генічеськ Херсонської області помер чоловік заявниці - [PERSON] , де він перебував на лікуванні в лікарні. Заявниця стверджує, що факт настання смерті було встановлено довідкою про смерть С-02766 від 11.05.2023 року, яка видана органом тимчасової окупаційної влади - Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим; свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.2023 року, що видане органом тимчасової окупаційної влади - Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим; свідоцтвом про поховання №007099 від (реєстраційний №3356) від 11.05.2023 року; фотодоказами могили [PERSON] 25 квітня 2022 року Мінреінтеграції наказом від 25.04.2022.№75 затвердило Перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до якого вся територія Генічеського району Херсонської області перебуває в тимчасові окупації. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як зазначено в п. п. 1, 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за внесеними змінами від 05.04.2015 року, підставою для проведення державної реєстрації смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно\~ст.\~18\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом «а» статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом МОЗУ від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Разом з тим, як роз`яснив у п.13\~Постанови №5 від 31.03.1995 Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану у реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Проте, заявницею не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, яке мало бути видане після смерті [PERSON] закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою на території м. Генічеськ Херсонської області. Разом з тим, в матеріалах справи наявні наступні документи: довідка про смерть С-02766 від 11.05.2023 року, яка видана органом тимчасової окупаційної влади - Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим; свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.2023 року, що видане органом тимчасової окупаційної влади - Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим. У суду викликає сумнів той факт, що [PERSON] перебував на лікуванні в закладі охорони здоров`я в тимчасово окупованому м. Генічеськ Херсонської області та, як зазначає заявниця, [PERSON] помер в закладі охорони здоров`я в тимчасово окупованому м. Генічеськ Херсонської області, [INFO] , та того ж дня у тимчасово окупованому місті Сімферополі АРК було видано Сімферопольським районним відділом ЗАГС №2 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим наступні документи: довідка про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 11.05.2023 року та свідоцтво про смерть [PERSON] серіії [NUMBER] від 11.05.2023 року. Суд звертає увагу заявниці, що при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що чоловік заявниці - [PERSON] перебував на лікуванні в закладі охорони здоров`я в тимчасово окупованому м. Геніченськ Херсонської області та відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що [PERSON] помер у закладі охорони здоров`я в тимчасово окупованому м. Геніченськ Херсонської області. Також, з фотодоказу наданого заявницею, суд не може встановити, чиє поховання на фотодоказі, оскільки на фотодоказі не відображено прізвища, імені, по батькові померлого, дня, місяці року народження та смерті померлого, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України,\~визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, за правилами ч. 6\~ст. 81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті чоловіка заявниці, задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. З цих підстав,

Outcome: dismissed