Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

22.08.2023 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його матір`ю. В заяві\~ [PERSON] \~зазначає,\~що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,1931 га, що розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222082000:02:002:0113. 13 травня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку загальною площею 10,1931 га, що розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222082000:02:002:0113, яка належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 254480, виданого Криничанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 30березня 2006 року, вона заповіла [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу. Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. та зареєстрований в реєстрі за № 2- 914. 07 квітня 2023 року заявник оформив право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну загальною площею 10,1931 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Затишнянської (раніше Гуляйпільської) сільської ради, Кам`янського (раніше Криничанського) району, Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222082000:02:002:0113, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 254480, виданого 30.03.2006 року Криничанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, згідно розпорядження голови Криничанської РДА Дніпропетровської області № 3-р06 від 11.01.2006 року. Заявник звертає увагу, що у свідоцтві про смерть, заповіті, свідоцтві про право на спадщину за заповітом прізвище його матері вказане як « [PERSON] », а його прізвище у паспорті, заповіті, свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказане як « [PERSON] », тому останній звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його матір`ю. Факт встановлення родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] потрібен заявнику для отримання податкової пільги при щорічному оподаткуванні доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав, передбаченої ст. 174.2.1 Податкового кодексу України, а саме об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги своєї заяви та просив їх задовольнити. Представник заявника у судовому засідання вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особа до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона являється рідною сестрою [PERSON] .. При оформленні документів на спадщину після їхньої мами [PERSON] нотаріус здійснив перевірку в базі даних і повідомив, що у неї немає дітей. Це сталось через те, що при отримання паспортів громадян України були допущені помилки в написанні прізвищ у брата прізвище записали як [PERSON] , а у матері [PERSON] . З цього приводе ще батько звертався в сільраду, але йому сказали, що вже ніхто не буде виправляти. Мама проживала з 1996 року з братом, коли почалася війна перевезли її до неї, бо в них було спокійніше, де вона і померла. Брат надав кошти для організації похорону, а вона з дружиною брата займалися похованням, так як брат був в той час закордоном. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] являється їй двоюрідним дядьком. Підтвердила, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Їх обох вона знала ще з дитинства, так як вони проживали в одному селі і дуже часто вони няньчили її. І зараз продовжують спілкуватися. [PERSON] проживала з 1996 року з заявником. Поховали її у с.Гуляйполе, бо там всі рідні поховані. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин\~між фізичними\~особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Гуляйпільською сільською радою Дніпропетровської області. Матір`ю вказана [PERSON] (російською мовою) (а.с.4). В паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25.05.1998 року Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області, та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру від 28.10.1998 року прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано [PERSON] (а.с. 5-7). [INFO] мати заявника [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.05.2022 року Криничанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.3). 13 травня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку загальною площею 10,1931 га, що розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222082000:02:002:0113, яка належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 254480, виданого Криничанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 30 березня 2006 року, вона заповіла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж., та зареєстрованого в реєстрі за № 2-914 (а.с.8). 07.04.2023 року [PERSON] , [INFO] , отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 10,1931 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: Дніпропетровська область, Кам`янський район (раніше Криничанський район), Затишнянська сільська рада (раніше Гуляйпільська сільська рада), що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 254480, виданого Криничанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, згідно розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №3-р-06 від 11 січня 2006 року, №185-р-06 від 07 березня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010612200817, кадастровий номер земельної ділянки 1222082000:02:002:0113 (а.с.10). Однак між прізвищем заявника та прізвищем його матері наявні розбіжності. Встановити даний факт родинних відносин можливо лише судовим рішенням, іншої можливості заявник не має. Встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для отримання податкової пільги при щорічному оподаткуванні доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину нерухомого майна. Суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved