Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом мотивуючи його тим, що 11 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року. . цього часу позивач та відповідачка перестали підтримувати між собою шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство та сімейний бюджет, втратили один до одного взаємні права та обов`язки. Позивач вважає, що донька повинна проживати разом з ним, оскільки він займається її вихованням і розвитком з самого народження, увесь час знаходиться поруч з дитиною, слідкує за станом її здоров`я, забезпечує дитині здорове харчування, забезпечує усім необхідним одягом, виконує усі обов`язки, покладені на нього законом та необхідні для належного виховання дитини. Просив встановити місце проживання дитини [PERSON] разом з ним. В судове засіданні позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримав повністю. Відповідача в судове засідання не з`явилась, направила до суду письмову заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. 26 вересня 2023 року надала до суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2014 року, який зареєстрований у виконкомі Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 02 ( а.с.10). Від спільного життя мають дитину [PERSON] , [INFO] ( а.с.11). Спільне господарство не ведуть з вересня 2015 року, подружні стосунки не підтримують через різні погляди на життя та байдужості один до одного. \~ \~ \~ \~Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст.\~114, абз. 2 ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому позов підлягає повному задоволенню, оскільки це суперечить їх інтересам В суді встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с.11). Згідно довідки виконкому Садівської сільської ради Сумського району від 03.07.2023 року [PERSON] , [INFO] з народження проживає з батьком [PERSON] , 1993 року народження за адресою [ADDRESS] ( а.с.12) Відповідно до довідки Сульського ліцею Садівської сільської ради Сумського району Сумської області № 01-13/192 від 03.07.2023 року [PERSON] , дійсно навчається у 3 класі Сульського ліцею Садівської сільської ради Сумського району Сумської області ( а.с.14). Згідно характеристики [PERSON] , 2015 року народження виданої Сульським ліцеєм Садівської сільської ради Сумського району Сумської області батько постійно приділяє увагу доньці. [PERSON] забезпечена усім необхідним, завжди охайна, доглянута. У [PERSON] є своє робоче місце. На заняття виходить разом із батьком і завжди підготовлена. Умови проживання добрі ( а.с.15). Відповідно до висновку про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком від 25.09.2023 року , приймаючи до уваги те, що дитина бажає проживати разом з батьком, служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Суд наголошує, що згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»). Вирішуючи питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини суд буде керуватись її «якнайкращими інтересами» Отже, статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до статті 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В даних правовідносинах суд звертає увагу на ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема батько дитини займається вихованням дитини, в них дуже добрі та доброзичливі відносини. А також думку матері, яка не заперечує проти позову виходячи з інтересів дитини, оскільки донька хоче проживати з батьком, а мати не має змогу забрати дитину за місцем свого проживання. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не позбавляє відповідача можливості приймати участь у вихованні дитини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, приймаючи до уваги те, що служба у справах дітей Сумської РДА вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини сторін з батьком, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визначення місця проживання дитини з позивачем.

Outcome: approved