Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

У серпні 2023 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати померлим [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є дядьком [PERSON] , [INFO] . Останній тяжко хворів, не мав інших родичів та мешкав разом із заявником із 2015 року за адресою: [ADDRESS] . У серпні 2016 року [PERSON] залишив місце проживання, нікого не повідомивши про це, після чого додому не повертався та на зв`язок не виходив. З часу зникнення [PERSON] заявником вживались заходи по його розшуку, проте, жодних відомостей про племінника з серпня 2016 року не надходило. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім із 01.11.2019 року. Заявник вказує, що оголошення [PERSON] померлим необхідно для оформлення спадщини на частину квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності. Посилаючись на викладене, заявник вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити . Представник заінтересованої особи 21 Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2015 року у справі № 752/210/15, було визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року у справі № 756/12111/22, було визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, безвісно відсутнім. Початком перебування [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім було визначено 01.11.2019 року. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Враховуючи викладене, а також оцінюючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що викладені обставини у заяві доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для оголошення [PERSON] померлим, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved