Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Представник Івано-Франківського національного медичного університету звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що згідно з наказом МОЗ України № 1426 від 24 червня 2019 року «Про зміну найменування та затвердження статуту Івано-Франківського національного медичного університету (нова редакція)», Державному вищому навчальному закладу «Івано-Франківський національний медичний університет» змінено найменування на Івано-Франківський національний медичний університет. На підставі рішення приймальної комісії наказом ректора Університету №304-с\~ від 11 серпня 2014 року [PERSON] (далі - Відповідач) зараховано студентом першого курсу медичного факультету Університету за державним замовленням. На виконання вимог Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України №367 від 25.12.1997, 02 вересня 2014 року між Університетом та Відповідачем укладено Угоду № 168 про підготовку фахівців з вищою освітою (далі - Угода). Так, згідно з умовами укладеної Угоди Відповідач зобов`язується прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Разом з тим, Угодою передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування. На виконання умов укладеної Угоди згідно Протоколу офіційного розподілу випускників Університету, які закінчують Університет у червні 2020 році Відповідача як молодого спеціаліста направлено на роботу згідно направлення на роботу № 33 від 25.05.2020 року в КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» на посаду лікаря-терапевта. Із пропозицією щодо працевлаштування Відповідач ознайомлена та згідна про що свідчать її заява. Направлення на роботу №33 Відповідачу було вручено особисто. Наказом ректора Університету № 169-с від 30 червня 2020 року на підставі результатів державних екзаменів і відповідно з рішенням Державної екзаменаційної комісії Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря і видано диплом. Виходячи з наведеного, Університетом повністю виконано умови укладеної Відповідачем Угоди, а саме: забезпечено студентові якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та оформлено студентське направлення на працевлаштування. Управлінням Західного офісу Державної аудиторської служби в Івано-Франківській області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університету за період з 01.01.2019 до 30.09.2022 року. Згідно акту ревізії від 28.02.2023 року за № 04-21/01 було встановлено порушення, що призвели до матеріальної шкоди державному бюджету у зв`язку із невідпрацюванням випускниками університету за направленням, зокрема і [PERSON] . Відповідно до інформації КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» надано інформацію, що лікаря-інтерна терапевтичного відділення № 1 [PERSON] звільнено з роботи 31.07.2022 у зв`язку із закінченням строку навчання в інтернатурі згідно п.2 статті 36 КЗпП України. До роботи на посаді лікаря-терапевта Відповідач не приступила. Вищевказане свідчить про те, що Відповідач відмовляється відпрацювати не менше трьох років як молодий фахівець в державній установі охорони здоров`я, і як наслідок, невиконання Відповідачем умов Угоди тягне за собою обов`язок відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного бюджету вартість навчання. Відповідно до Розрахунку фактичних витрат на навчання [PERSON] 2020 року випуску вартість навчання Відповідача становить 200 761,98грн, в тому числі академічна стипендія в розмірі 67 906,01 грн. 26 квітня 2023 року Університетом надіслано Відповідачу вимогу про виконання зобов`язання за № 06/1302, проте станом на день подання позовної заяви жодної письмової відповіді від Відповідача на адресу Університету не надходило. Враховуючи наведене просять суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти, затрачені Івано-Франківським національним медичним університетом на навчання [PERSON] в розмірі 200 761,98 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №340-с від 11.08.2014 року [PERSON] зараховано студентом 1-го курсу Медичного факультету за спеціальністю Лікувальна справа за державним замовленням (а.с.9). 02.09.2014 року між ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет» в особі Ректора та [PERSON] укладено угоду про підготовку фахівців із вищою освітою (а.с.10). Так, згідно з умовами укладеної угоди [PERSON] зобов`язалась прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Крім того, згідно угоди від 02.09.2014 року передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування. Копією навчальної студентської картки підтверджується, що [PERSON] в період часу з 2014 року по 2020 рік навчалась в Івано-Франківському національному медичному університеті на медичному факультеті за спеціальністю Лікувальна справа (а.с.12-14). Згідно наказу Івано-Франківського національного медичного університету №486-с від 02.09.2019 року «Про зміну прізвища студентці» [PERSON] , студентці 6 курсу 7 групи спеціальність «Лікувальна справа», змінено прізвище в обліково-звітній документації з [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з одруженням (а.с.8).\~\~ 08.05.2020 року [PERSON] звернулась до голови комісії зі сприяння працевлаштування випускників університету, ректора ІФНМУ із заявою про розгляд комісією питання працевлаштування її в лікувальну установу України за спеціальністю «Внутрішні хвороби» ЦМКЛ м.Івано-Франківська та через МОЗ України оформити направлення на роботу.\~ Як вбачається із Протоколу офіційного розподілу випускників ІФНМУ 2020 року, Спеціальність лікувальна справа [PERSON] направлено на роботу в КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» на посаду лікаря-терапевта (а.с.21). Згідно направлення на роботу №33 від 25.05.2020 року [PERSON] направлено на роботу в КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» на посаду лікаря-терапевта (а.с.15). Як вбачається із копії витягу з наказу №123-пз КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 29.07.2020 року [PERSON] з 03.08.2020 року прийнято в терапевтичне відділення №1 на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Внутрішні хвороби» (а.с.27). З копії витягу з наказу №169-с від 30.06.2020 року «Про присвоєння кваліфікації «лікар» і видачу дипломів за рівнем «спеціаліст» випускникам 2020 року та відрахування студентів встановлено, що [PERSON] присвоєно кваліфікацію «Лікар» та видано диплом спеціаліста звичайного зразка (а.с.11).\~ Як вбачається із копії витягу з наказу №123-пз КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 29.07.2020 року [PERSON] з 03.08.2020 року прийнято в терапевтичне відділення №1 на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Внутрішні хвороби» (а.с.27). Як вбачається із копії витягу з наказу №124-пз КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 18.07.2022 року [PERSON] \~ лікаря-інтерна терапевтичного відділення №1 звільнено з роботи 31.07.2022 року, у зв`язку із закінченням строку навчання в інтернатурі, п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.26). Відповідно до розрахунку фактичних витрат за навчання [PERSON] випускниці Івано-Франківського національного медичного університету 2020 року за період з 2014 року по 2020 року становить 200 761,98 грн. Згідно довідки про доходи [PERSON] вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року, за винятком аліментів становить 67 906,01 грн. (а.с.29). 26.04.2023 року ректор Івано-Франківського національного медичного університету звертався до [PERSON] із вимогою про повернення затрачених бюджетних коштів на її навчання в розмірі 200 761,98 грн. (а.с.30-31). Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університеті за період з 01.01.2019 по 30.09.2022 № 04-21/01\~ від 28.02.2023 року встановлено, що [PERSON] , яка закінчила у червні 2020 року Університет за спеціальністю «Лікувальна справа», угода про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014, відповідно до направлення на роботу №33 від 25.05.2020 Міністерства охорони здоров`я України направлена в КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» лікарем-терапевтом. КНП «ЦМКЛ ІФ МР» листом від 09.02.2023 №80/01-22/19 повідомило, що відповідно до наказу КНП «ЦМКЛ ІФ МР» №123-пз від 29.07.2020 «Прийнято [PERSON] з 03.08.2020 в терапевтичне відділення №1 на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Внутрішні хвороби». Наказом КНП «ЦМКЛ ІФ МР» №124-пз від 18.07.2022 «Звільнено Микитчак А.Я. - лікаря-інтерна терапевтичного відділення №1 з роботи 31.07.2022 року у зв`язку із закінченням строку навчання в інтернатурі, п.2 ст.36 КЗпП України». Із зазначеного акта ревізії вбачається, що з випускниками укладено угоди про підготовку фахівців вищою освітою, згідно яких студенти зобов`язуються після закінчення навчального закладу прибути на місце направлення Міністерства охорони здоров`я України і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування випускників ВНЗ), підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю. Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1. Згідно з Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів»\~ особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування № 367), пунктом 6 цього Порядку передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року Справа № 607/3693/17 Провадження № 14-151цс20 зазначається, що Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що договірне зобов`язання - це відносне правовідношення між юридично рівними і майново самостійними особами, що виникає на підставі укладеного договору, який виражає їх загальну волю на досягнення цивільно-правових результатів майнового чи немайнового характеру, настання яких відбувається у разі здійснення боржником певних активних дій, що відповідають праву вимоги кредитора і не зачіпають прав і законних інтересів третіх осіб, що не є учасниками зазначеного правовідношення. Оскільки метою договірних зобов`язань є досягнення їх сторонами певних правових результатів, особливого значення набуває їх виконання. Виконання зобов`язання - це вчинення кредитором і боржником дій, що становлять його предмет. При виконанні різноманітних договірних зобов`язань суб`єкти мусять керуватися загальними засадами, що йменуються принципами виконання зобов`язання. І в сучасних умовах до них відносять принципи належного та реального виконання зобов`язання, які, до речі, традиційно вважались такими. Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 52 Закону України від 23 травня 1991 року «Про освіту» (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року), випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо між сторонами укладеної угоди про підготовку фахівця з вищою освітою передбачений обов`язок цього фахівця після закінчення відповідного навчання відпрацювати три роки, наприклад, в закладі охорони здоров`я, куди цей фахівець (випускник) буде направлений за розподілом, а також його обов`язок компенсувати (відшкодувати) замовнику його навчання вартість витрат цього замовника на це навчання у разі неприбуття цього випускника за направленням або його відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (наприклад, відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом), то зазначене зобов`язання з відшкодування витрат на навчання є цивільно-правовим договірним зобов`язанням. Розумним та справедливим відповідне договірне зобов`язання щодо відпрацювання фахівцем після закінчення відповідного навчання трьох років за направленням замовника такого навчання, який оплатив навчання фахівця. Покладення на фахівців, які отримали вищу освіту безкоштовно за державним замовленням, обов`язку щодо оплатного відпрацювання (на умовах не гірших, ніж ті які надаються іншим працівниками державного сектора економіки) за направленням держави протягом визначеного періоду часу (трьох років) не суперечить самій суті конституційного права на безкоштовну вищу освіту і в сучасник умовах економічного розвитку країни відповідає інтересам суспільства, щодо отримання від держави якісних послуг у відповідних секторах. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач\~ посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов Івано-Франківського національного медичного університету\~ до [PERSON] про стягнення коштів за навчання слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі\~ 2 684.00 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 509, 526, 625, 629, 651, 653 ЦК України,

Outcome: approved