Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

у позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона є рідною тіткою неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , яких вона виховує з 2019 року. Діти мешкають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Мати дітей - [PERSON] , позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.02.2021 року №220/1616/20. Батько дітей - [PERSON] , більше десяти років не проживає в Україні, справами дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З метою недопущення подальшого порушення прав, свобод та інтересів дітей, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14.01.2022 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11.02.2022 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08.08.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник органу опіки та піклування Старомлинівської сільської ради до суду не з`явився надав заяву про розгляд справи без участі представника. Позов підтримує. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Установлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2006 року, серії [NUMBER] , виданого 03 липня 2017 року (а.с. 10-11). Мати дітей - [PERSON] , була позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.02.2021 року №220/1616/20. Згідно Актів обстеження умов проживання від 13.03.2021 року та 26.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають з рідною тіткою (сестра матері дітей) [PERSON] , її матір`ю та її двома рідними дітьми за адресою : [ADDRESS] . Стосунки в сім`ї теплі, доброзичливі, умови проживання задовільні. (а.с.21 Відповідно до Характеристики випускниці ЗЗСО І-ІІ ст. с.Красна Поляна, [PERSON] виховується в сім`ї тітки [PERSON] , яка цікавиться навчанням племінниці та відповідально ставиться до її виховання, взаємини дівчинки з тіткою близькі, довірливі.(а.с.20) Відповідно до Характеристики, виданої виконавчим комітетом Старомлинівської сільської ради, [PERSON] тривалий час доглядає та виховує племінників [PERSON] , [PERSON] , алкоголь та наркотичні речовини не вживає, працьовита, будинок та город доглянуті, працює продавцем.(а.с.24) Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо малолітньої дитини має бути розглянуто судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області, складено Висновок від 30.11.2021 року № 2050-02 встановлено про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів [PERSON] відносно дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.25-26) Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що відповідач [PERSON] умисно не виконує батьківські обов`язки, навчальним процесом дітей не займається, їх успіхами та досягненнями не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved