Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «Жилком-2018» Пономарьов А.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь ТОВ «Жилком-2018» заборгованість за управління та утримання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2022 року по 01.07.2023 року в розмірі 5187,03 грн., з яких: 4598,30 грн - сума основного боргу; 480,52 грн. - сума інфляційних витрат; 108,21 грн. - сума 3% річних. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Жилком-2018» зареєстроване 02.07.2018 року, основним видом діяльності Товариства є 68.32 «Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту». 01.02.2020р. між ТОВ «ЖИЛКОМ-2018» та співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , який діяв на підставі Протоколу позачергових загальних зборів від 25.01.2020р. уклали типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №ББ42/01/20. З того часу ТОВ «ЖИЛКОМ-2018» забезпечує належне управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1 зазначеного вище договору, управитель (позивач) зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління відповідно до умов договору. У п. 10 Договору наведений вичерпний перелік послуг та тарифів за управління та утримання багатоповерхового будинку. Відповідно до п. 11 Договору плата за управління будинком нараховується управителем та сплачується співвласниками не пізніше 28 числа місяця наступного за розрахунковим. Додатком до вказаного є Кошторис, відповідно до якого тариф для квартир на 1 поверсі становить - 2,79 грн./метр кв. 01.03.2021р. між ТОВ «ЖИЛКОМ-2018» та співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] було підписано Додаткову угоду №1 до Типового Договору, якою затверджено Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» на 2021р., який потім не змінювався. Відповідно до даного кошторису встановлений такий тариф для квартир на 1 поверсі (в числі квартира позивача) - 3,83 грн./метр кв. [PERSON] є власницею квартири (нежитлового приміщення) [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної квартири. Проте, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів за утримання багатоквартирного будинку, які були затверджені співвласниками у відповідних кошторисах внаслідок чого за період з 01.01.2022 року по 01.07.2023р. року утворено заборгованість у розмірі 4 598,30 грн. Отже, станом на 01.07.2023р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Жилком-2018» за період з 01.01.2022р. по 01.07.2023р. складає 5187,03, з них: сума основного боргу - 4 598,30 грн.; сума інфляційних втрат - 480,52 грн.; сума 3% річних - 108,21 грн. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву(а.с.26). 28 вересня 2023 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Пономарьов А.А. в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалась та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 02 липня 2018 року була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилком-2018», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснений запис за номером 1 223 102 0000 006771. Основний від економічної діяльності: управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (а.с.8, 8 оберт) 01.02.2020р. між ТОВ «ЖИЛКОМ-2018» та співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , який діяв на підставі Протоколу позачергових загальних зборів від 25.01.2020р. (а.с.12), укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №ББ42/01/20. (а.с.13-15) Відповідно до п.1 зазначеного вище договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління відповідно до умов договору. У п. 10 Договору наведений вичерпний перелік послуг та тарифів за управління та утримання багатоповерхового будинку. Відповідно до п. 11 Договору плата за управління будинком нараховується управителем та сплачується співвласниками не пізніше 28 числа місяця наступного за розрахунковим. Згідно Кошторису витрат на управління будинком за адресою: [ADDRESS] , тариф для нежитлових приміщень становить - 2,79 грн./метр кв. (а.с.15 оберт) 01.03.2021р. між ТОВ «ЖИЛКОМ-2018» та співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] було підписано Додаткову угоду №1 до Типового Договору, якою затверджено Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» на 2021р. Відповідно до даного кошторису встановлений такий тариф для нежитлових приміщень - 3,83 грн./метр кв. (а.с.18) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що об`єкта нерухомого майна, перукарня (вбудоване приміщення №1), загальною площею 66,7 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2021 року. (а.с.19-20) Згідно розрахунку суми боргу та інфляційних витрат, за період з 01 лютого 2022 року по 01 липня 2023 року, за адресою [ADDRESS] , заборгованість складає 5187,03, з яких: сума основного боргу - 4 598,30 грн.; сума інфляційних втрат - 480,52 грн.; сума 3% річних - 108,21 грн (а.с.21-22) Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на при будинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або рингах вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, між Позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується. Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово- комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ №451 від 24.01.2006 року). Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сто] )ін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько- побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладеного договору. Згідно з пунктом 5 частини 2 тієї ж статті, споживач зобов`язаний оплачувати надані жиг ново-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником нежитлового приміщення №1 загальною площею 66,7 кв.м, у будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Отже, відповідач, як власник приміщення загальною площею 66,7 кв.м, у період з 01.01.2022р по 01.07.2023р повинна була виконувати покладений на неї Законом договором обов`язок по оплаті витрат по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі, який встановлений відповідним Кошторисом витрат, який є додатком до Договору №ББ42/01/20 від 01.02.2020 року. Отже, всього за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 відповідач, як власник приміщення [ADDRESS] , повинна була сплатити коштів на загальну суму 4598,30 грн. Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач покладені на неї Законом договором обов`язки не виконала, не сплатила грошові кошти по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі, який встановлений відповідним Кошторисом витрат, який є додатком до Договору №ББ42/01/20 від 01.02.2020 року за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 на загальну суму 4598,30 грн. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати коштів за управління та утримання багатоповерхового будинку у розмірі за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 на загальну суму 4598,30 грн є правомірними та обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат, суд приходить до наступних висновків. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 23.05.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07.11.2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26.06.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. 04.03.2022 Верховним судом України вирішено питання про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Так відповідно до ст.26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, в період воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, у зв`язку з тим, що з введенням 24.02.2022 воєнного стану на всій території України забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial