Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 10 червня 1993 року уклали шлюб. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . На даний час діти є повнолітніми. Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, близько трьох років проживають окремо, тому вона прийшла до твердого переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Вказує, що після розірвання шлюбу бажає залишит и прізвище « [PERSON] ». Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 червня 1993 року Володарсько-Волинським відділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис №33; справу розглянути за її відсутності. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 11.09.2023 року та копію позовної заяви з додатками, відповідачу вручено особисто 13.09.2023 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 червня 1993 року Володарсько-Волинським відділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис №33, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, шлюб фактично припинив існування, сім`я розпалась і зберегти її сторони не бажають. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позивач змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу та бажає надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved