Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обгрунтовує тим, що 23 січня 2018 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №14. Від сумісного проживання мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та подружнє життя. Між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Подружні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Відповідач тривалий час проживає окремо від сім`ї, вихованням спільної дитини не займається, відмовляється добровільно надавати грошові кошти на утримання їхньої спільної доньки. Також посилається на те, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, тому зазначає, що у зв`язку з тим, що вона не зможе одна забезпечити належний рівень утримання дитини, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на місяць на дитину, цим самим зможе матеріально підтримувати відповідний на сьогодні рівень життя їхньої спільної малолітньої дитини. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », крім того, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї до суду 18.09.2023 року надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.17). Відповідач [PERSON] у судове засідання 25.09.2023 року не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.21-22). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Хотинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 23 січня 2018 року, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.01.2018 року, виданим Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.6). Від сумісного проживання сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2021 року, виданим Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.7). Дитина проживає та зареєстрована разом з матір`ю в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Хотинської територіальної громади від 23.08.2023 року (а.с.8-10). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст.112 СК України - розірванню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач погодився зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Таким чином, для забезпечення малолітній дитині отримання коштів, необхідних для її життєдіяльності, повної охорони її інтересів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, який підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (ст.141 СК України) та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено повністю, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. (квитанція №1200800069 від 24.08.2023 року/ (а.с.5). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольняються на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved