Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулася позивачка з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання, а саме до 30.06.2026 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільного сина [PERSON] , який продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Батько не мешкає з матір`ю, у зв`язку з розлученням. До повноліття дитини відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. З 15.09.2022 року він є студентом Бердянського державного педагогічного університету денної форми навчання, який зараз знаходиться в м. Запоріжжя. Термін навчання з 15.09.2022 року до 30.06.2026 року. Матері тяжко самій утримувати сина в період навчання. Батько добровільно матеріальну допомогу не надає. У зв`язку з зазначеним позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів, у спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, ними подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до таких висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2005 року, виданим відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є сторони - [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час [PERSON] є студентом 2 курсу факультету фізичної культури , спорту та здоров`я людини Бердянського державного педагогічного університету денної форми навчання та навчається за кошти фізичних/юридичних осіб і закінчує університет 30.06.2026 року (підтверджено довідкою № 08/23 від 23.01.2023 року Бердянського державного педагогічного університету). З договору про навчання в Бердянському державному педагогічному університеті № 7/20 від 15.09.2022 року та договору про надання платної освітньої послуги, укладеним з законним представником [PERSON] , судом встановлено, що вартість навчання всього складає 48000 грн. , по 12000 грн. за кожен навчальний рік. В зв`язку з навчанням сина [PERSON] позивачка [PERSON] потребує матеріальної підтримки з боку батька дитини. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом простягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка,син,а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений матір`ю дитини, яка продовжує навчання та з якою мешкає дитина. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні знайшли підтвердження одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досяг повноліття, але його вік є меншим ніж 23 роки. По-третє, відповідно до довідки, виданої Бердянським державним педагогічним університетом, позивач є студентом денної форми навчання, закінчення навчання 30.06.2026 року. Вчетверте, судом встановлена потреба позивачки в матеріальній допомозі з боку батька дитини, який має реальну можливість надавати допомогу повнолітній дитині в зв`язку з здобуттям нею освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов`язку відповідача [PERSON] утримувати свого сина [PERSON] , який продовжує навчання за досягненням повноліття. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має працездатний вік, не має на утриманні непрацездатних осіб або неповнолітніх дітей, інших обов`язкових платежів не сплачує. Враховуючи в сукупності вищевказане, обов`язок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси [PERSON] щодо потреби в матеріальних коштах у зв`язку з навчанням сина [PERSON] та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред`явлена до суду 12.04.2023 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України, право повнолітніх дітей на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки закладу освіти, а саме Бердянського державного педагогічного університету № 08/23 від 23.01.2023 року, вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, закінчення навчання за освітнім ступенем «бакалавр» 30.06.2026 року, тому строком, до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 30.06.2026 року. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держави. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню зі [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved