Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.12.2019 звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.07.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 1290640 грн, строком повернення не пізніше 31.12.2016. Вказував, що відповідач у вказаний в договорі термін до 31.12.2016 взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти не передав, ухиляється від виконання зобов`язань. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача 25397516 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подавався. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 закрито підготовче провадження в справі. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2023 справа прийнята до розгляду Київським районним судом м. Полтави за правилами загального позовного провадження з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, з жодними клопотаннями до суду не звертався. При вирішенні питання про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи судом враховується, що відповідно до норм ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 16.07.2016 між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] укладено простий письмовий договір позики (а.с. 157), згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 1290640 грн, які зобов`язувався повернути не пізніше 31.12.2016. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідно до умов зобов`язання, яке виникло між сторонами по справі, грошові кошти відповідач [PERSON] позивачу [PERSON] не повернув. Встановивши дані обставини, оскільки відповідачем позивачу грошові кошти за укладеними договором позики не повернуто, суд приходить до висновку, що заборгованість за в розмірі 1290640 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також судом встановлено, що під час укладення договору позики його сторони в п. 5. передбачили, що за прострочення виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний сплатити на користь позикодавця штраф (пеню) в розмірі 5 % від суми позики за кожен день прострочення. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача відповідно до умов договору підлягає стягненню сума пені в розмірі 23618712 грн., враховуючи межі заявлених позивачем позовних вимог. За нормами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачем позивачу грошові кошти не повернуті, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3 % річних та інфляційний втрат у відповідних розмірах в межах заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 16.07.2016 в розмірі 1290640 грн, сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 23618712 грн, 3 % річних в розмірі 112975 грн, інфляційні втрати в розмірі 375189 грн, всього 25\~397\~516 грн Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі спати судового збору в розмірі 9605 грн.

Outcome: approved