Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 12.06.2023 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є співвласником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . На даний час її прізвище [PERSON] . Вказує, що не може повноцінно володіти та користуватись належним їй майном, а також розпоряджатись своєю частиною квартири, оскільки її частка у нерухомому майні не визначена. Зазначає, що вищевказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у квартирі не визначались ні за домовленістю власників, ні за рішенням суду, а тому розмір частки кожного із співвласників квартири є рівним та становить по частки. Враховуючи наведене, просить суд визначити, що їй належить 1/4 частка із спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі не заперечували щодо задоволення позову. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №328181238). У судовому засіданні встановлено, що на даний час співласники вищевказаної квартири [PERSON] та [PERSON] змінили прізвище на « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. У своєму позові [PERSON] ставить питання щодо визначення їй 1/4 частки із спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За роз`ясненнями п. 5 Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ч.2 ст.369 ЦК України). За положеннями\~ч.1\~та ч.\~2\~ст.372\~ЦК України\~\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. За наведених обставин, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про визначення їй із спільної сумісної власності частки квартири [ADDRESS] є обгрунтованою. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільному сумісному майні у повному обсязі. Ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ухвали суду від 16.06.2023 року, тому з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2064, 05 грн. (ціна позову 206405 х 1 %).

Outcome: approved