Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивач 01.06.2023 звернулася до суду із позовом, уточнивши який просить визнати: -факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її бабою по лінії матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , -визнати право власності на частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позов аргументує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після померлої та отримала свідоцтво про право на спадщину, в тому числі на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Інша частка вказаного будинку належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем померлої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою нотаріуса від 12.04.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену частку будинку, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала частку на житловий будинок, крім того, відсутнє документальне підтвердження родинних відносин [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді 27.08.2023 справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду 11.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Прокопець С.М. в судовому засіданні позов підтримав за вищевикладених у ньому обставин. Представник відповідача - Талалаївської сільської ради Ніжинського Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення судового розгляду без їх участі, прийняття рішення відповідно до законодавства. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Із копії свідоцтва про смерть cерії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області (а.с.5). Позивач є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 35). Копією спадкової справи № 92/2022, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Варавою Н.П. підтверджується, що позивач прийняла спадщину після [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: земельну ділянку, площею 2,0000 га з кадастровим номером 7423381200:02:001:0038, розташовану на території Великодорізької сільської ради Ніжинського району; недоотриману пенсію в сумі 3472,57 грн.; 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 29-83). Одночасно, позивачем було подано заяву нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , що прийняла спадщину та не оформила її. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Варави Н.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2023, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, у зв`язку з тим, що право власності на майно не зареєстроване за [PERSON] і спадкоємцем не подано документів на підтвердження родинних відносин. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Як вбачається з довідки №00628 від 06.05.2022, виданої КП «Ніжинське МБТІ», станом на 31.12.2012 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] зареєстрована в БТІ 22.07.2004 за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великодорізької сільської ради 22.07.2004, згідно рішення № 84 від 19.09.1995; право власності на іншу 1/2 частка - не зареєстровано (а.с. 17). Згідно довідки, виданої Великодорізьким старостинським округом № 2 Талалаївської сільської ради Ніжинського району № 15-11/28 від 24.02.2023, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , мав статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 у ньому проживали та були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Створення і діяльність колгоспного двору врегульовувалось положеннями статтей 120-127 ЦК Української РСР 1963 року. Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Закон Української РСР "Про власність", який набув чинності 15 квітня 1991 року, не містив поняття "колгоспний двір" і закріпив загальні положення щодо права власності на майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї. Так, відповідно до статті 17 цього Закону майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. 6 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. [PERSON] та [PERSON] , як члени колгоспного двору, до 15 квітня 1991 року не втратили право на майно колгоспного двору оскільки були зареєстровані та проживали в ньому, а тому виходячи з принципу рівності часток членів колгоспного двору, кожна з них набула право власності на 1/2 частку в домоволодінні [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідки від 24.02.2023 за № 15-11/29, виданої Великодорізьким старостинським округом № 2 Талалаївської сільської ради, [PERSON] постійно була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті склад сім`ї померлої був: [PERSON] , [INFO] - донька (а.с. 10). Спадщина після [PERSON] відкрилась [INFO] , тому в даному випадку застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за законом, шляхом фактично вступу в управління або володіння спадковим майном відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР, прийняла [PERSON] . Однак, як зазначила позивач, на даний час однією з обставин, що перешкоджає реалізувати їй спадкові права, зокрема оформити спадщину на 1/2 частку в домоволодінні [ADDRESS] , яку успадкувала [PERSON] після своєї матері, є неможливість документально підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як між дочкою та матір`ю. Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с. 46 зворот-47). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно відповіді Державного архіву Чернігівської області від 10.04.2023 за № Г-532, що міститься в матеріалах спадкової справи, у книзі первинних актових записів про шлюб по м.Ніжину за 1940-1943 роки, актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] немає. Одночасно, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00038519571 вбачається наявність актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (номер актового запису: 35, дата складання: 01.06.1985, актовий запис поновлено). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є кумою позивача. Їй відомо, що [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] [PERSON] проживала зі своє матір`ю постійно в [ADDRESS] . [PERSON] приблизно до 80-х років також проживала з ними. [PERSON] в селі називали « [PERSON] », мабуть по прізвищу її чоловіка. Свідок [PERSON] також підтвердив факт, що [PERSON] доводилась матір`ю [PERSON] і відповідно, бабою позивачу. Ураховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази, показання свідків, суд доходить висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, оскільки [PERSON] фактично успадкувала 1/2 частину домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , проте за життя в установленому законом порядку не зареєструвала право власності на вказане майно, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності. Суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved