Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що між ним та [PERSON] 26 травня 2022 року був укладений шлюб. Від шлюбу дітей у них немає. Відповідач добровільно через органи реєстрації цивільного стану відмовляється розірвати шлюб. Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує лише формально, подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного. Наразі подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. У них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного. Намагання позивача зберегти сім`ю ні до чого не призвели та не дали позитивного результату, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та його представник Стариченко М.П. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 26 травня 2022 року зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Дітей у них немає. Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved