Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

29 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСББ "Вишневий дім" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за несплату внесків з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Позивач надає послуги з утримання зазначеного будинку та прибудинкової території. Відповідачі, будучи споживачами вказаних послуг, не здійснюють оплату за отримані послуги, у зв`язку із чим у них утворилася заборгованість, яка складає 34 679, 93 грн., та яку позивач просить суд стягнути з них на свій рахунок. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів інфляційну складову боргу 6109,37 грн. та 3% річних від суми заборгованості - 1086, 65 грн. Загалом позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь 41 875, 95 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/11115/23 між суддями від 29 червня 2023 року, матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 04 липня 2023 року. 12 липня 2023 року до суду надійшла інформація з електронного реєстру територіальної громади ГІОЦ/КМДА в м. Києві інформація про місце реєстрації відповідачів. Ухвалою суду від 20 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, представником позивача 31 липня 2023 року було подано заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копії ухвал про відкриття провадження та копії позовних заяв з додатками були отримані відповідачами 15 серпня 2023 року, про що свідчать зворотні повідомлення, які повернулися на адресу суду. Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до частини 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили до суду відзив на позовну заяву. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 93,4 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від (а.с.14). Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. 14 вересня 2009 року було створено ОСББ "Вишневий дім", яке здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11) та статутом ОСББ "Вишневий дім" (а.с.15-28). Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Відповідно до статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно витягу з протоколу загальних зборів ОСББ "Вишневий дім" від 20 лютого 2017 року, було прийнято рішення про підвищення тарифу на управління та утримання будинку та прибудинкової території, а саме до 3, 95 грн за 1 метр квадратний площі та збільшено внески на ремонт будинку в неопалювальний період, а саме 1,00 грн за 1 квадратний метр площі (а.с.29). Окрім того, відповідно до витягу з протоколу № 5 загальних зборів ОСББ "Вишневий дім" від 05 березня 2019 року, було затверджено кошторис об`єднання на 2019 рік, а саме: внески на утримання будинку та прибудинкової території та капремонт будинку та прибудинкової території - 6,35 грн. з 1 кв.м. (з яких: 5,10 грн. - внески на утримання будинку та прибудинкової території, 1,25 грн. - на капремонт будинку) (а.с.30-31). Як зазначив позивач у позовній заяві, за квартирою [ADDRESS] , де мешкають та співвласниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у період з квітня 2019 року по травень 2023 року не сплачувалися обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, що обумовило виникнення заборгованості у розмірі 34 679, 93 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Заборгованість відповідачів перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачами, ними не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ними погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 34 679, 93 грн. підлягає задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 1086, 65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6109,37 грн. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вказані вимоги за період з червня 2020 року по травень 2023 року. При цьому, при здійсненні розрахунку позивачем не враховано постанову Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Отже, перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено частково вірність здійсненого нарахування. Так, період за який має нараховуватись 3% річних та інфляційні втрати охоплюється з червня 2020 року по 24 лютого 2022 року. Крім того, суд зазначає, що при здійсненні нарахувань інфляційних втрат позивачем не враховувалась дефляція, а отже розрахунки позивача підлягають коригуванню. За підрахунком суду до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає 3% річних в розмірі 916,02 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2951,50 грн. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин позовної заяви та доказів відсутності заборгованості по вказаним внескам чи існування її у меншому розмірі. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСББ "Вишневий дім" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за несплату внесків з утримання будинку та прибудинкової території. В той же час, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вірного розрахунку 3% річних та інфляційних втрат. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial