Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

14 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із заявою про усиновлення дитини його дружини [PERSON] від першого шлюбу Вимоги обґрунтуванні тим, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 22 червня 2023 року біологічний батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно сина. Разом з тим, він з дружиною, її рідним сином та їх спільною дитиною проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] і він хоче усиновити [PERSON] для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. За таких обставин просить суд ухвалити рішення про усиновлення ним неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та внести зміни до його актового запису про народження, де змінити прізвище з « [INFO] » на « [INFO] », змінити по батькові з « [INFO] » на « [INFO] » та записати його батьком дитини в графі «відомості про батька». Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні доводам заяви. Зокрема заявник вказав, що з [PERSON] та його матір`ю проживає з 2010 року. До [PERSON] він ставиться, як до рідної дитини, останній також вважає його своїм батьком. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заявлені вимоги свого чоловіка, підтвердила його пояснення та в інтересах сина просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник Служби у справах дітей Шишацької селищної ради вбачала за можливе в інтересах дитини задовольнити подану заяву [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Миргородської районної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, його адвоката, заінтересованих осіб, врахувавши думку дитини, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 2007 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, [PERSON] народився [INFO] у м. Полтава, актовий запис № 47. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 15 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] у Миргородському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєстрували шлюб, актовий запис №177, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 липня 2017 року. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 22 червня 2023 року, яке 25 липня 2023 року набрало законної сили, біологічний батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно сина (а.с.13-14). Згідно з консультаційним висновком б/н від 15 січня 2013 року консультативно-поліклінічного відділення Українського науково-дослідницького інституту соціальної і судової психіатрії та наркології [PERSON] поставлений діагноз: дитячий аутизм з якісними порушеннями соціальної реципрокності, комунікації, порушеннями активності і уваги, розладами рецептивної мови (НР-ІІ рівня), когнітивною недостатністю, відповідною легкою розумовою відсталістю (а.с.11). Відповідно до довідки №01-15/132-02, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Шишацької райдержадміністрації 13.01.2016 [PERSON] є дитиною з інвалідністю (а.с.10). Відповідно до висновку №652, наданого 01 серпня 2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Шишацька лікарня планового лікування» Шишацької селищної ради, [PERSON] , [INFO] має задовільний стан здоров`я, за яким може бути усиновлювачем ( а.с.7). Актом обстеження умов проживання, складеного 17 серпня 2023 року Службою у справах дітей Шишацької селищної ради, встановлено, що родина [PERSON] , яка складається з подружжя та двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживає у приватному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Житло повністю забезпечує потреби проживаючих осіб, для виховання та розвитку дітей створені належні умови (а.с.22). Відповідно до договору дарування від 26 жовтня 2011 року власником зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами є заявник [PERSON] (а.с.18-19). Як свідчить Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 15 серпня 2023 року [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.8). Згідно з характеристикою Шишацької селищної ради на [PERSON] від 11.09.2023, останній ставиться до оточуючих громадян з повагою, ввічливий. Сім`я [PERSON] дружна, працьовита. Вихованню дітей приділяється велика увага (а.с.17). Відповідно до ст.ст.3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ч.1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Так, усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч.1, 2 ст. 211 СК України). Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. З медичної документації та пояснень заявника і присутніх в засіданні заінтересованих осіб вбачається, що [PERSON] за станом свого психічного здоров`я не розуміє суть усиновлення та не може висловити своє згоду щодо даної дії. Крім того, він з 2-х років проживає в родині заявника, вважає його своїм батьком та не знає свого біологічного батька взагалі. За таких обставин суд вважає можливим провести усиновлення без згоди дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] , яка 16 серпня 2023 року посвідчена приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б. за реєстровим № 760, вона, як мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] надає згоду на його усиновлення її чоловіком [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Слід зазначити, що згідно висновку Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області №01.1-34/816 від 29.08.2023, вони, як орган опіки та піклування, не заперечують проти усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] та вважають його доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.23). На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для його життя, різниці по відношенню до усиновленої та біологічної дитини не робить, повністю розуміє велику відповідальність за долю дитини, а тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з вимогами ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Згідно вимог ч.ч. 1, 7 ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5). Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи наведене, відповідно до ч.3 ст.314 ЦПК України слід внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: змінити прізвище дитини та по батькові з « [INFO] » на « [INFO] », вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України.

Outcome: approved