Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів позивача на підставі ордера про надання правової (правничої) допомоги №1056687 від 18 липня 2023 року, в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, представник позивача просить стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, в судове засідання не прибув, хоча була належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України. Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 березня 2015 року Качанівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішеням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2022 року Виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що мати дітей - [PERSON] , померла [INFO] . Як вбачається із довідки №455, виданої Качанівським старостинським округом Підволочиської селищної ради 15 листопада 2022 року, [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Разом із ним за вказаною адресою проживають: [PERSON] - мати, [PERSON] - тато, [PERSON] - племінник, [PERSON] - племінник, [PERSON] - племінниця. Із характеристики, виданої Качанівською ЗОШ І-ІІІ ступенів на [PERSON] , вбачається, що останній навчається у вказаному навчальному закладі в 11 класі. На уроках проявляє себе як дисциплінований учень, веселий, товариський, врівноважений, має повагу та авторитет серед однолітків. Вихованням дитини займаються бабуся та дідусь. Відповідно до характеристики, виданої Качанівською ЗОШ І-ІІІ ступенів на [PERSON] , остання навчається у вказаному навчальному закладі в 2 класі. Має хороший розумовий розвиток та достатній рівень навчальних досягнень. До виконання доручень ставиться дбайливо. Бере участь у громадському житті класу та у роботі учнівського самоврядування. Згідно з довідками №79 та №80, виданими 15 листопада 2022 року АЗМС села Качанівка, [PERSON] та [PERSON] знаходяться на диспансерному обліку в сімейного лікаря з 2017 року. За весь час батько дітей жодного разу не був присутній на їх оглядах сімейним лікарем, та огляді дитини за постійним місцем проживання. Як вбачається із характеристики з місця проживання на [PERSON] , виданої Качанівським старостинським округом Підволочиської селищної ради 16 листопада 2022 року №459, останній характеризується з позитивної сторони, є вихованим та доброзичливим, в громадських місцях поводить себе добре, в конфліктних ситуаціях не помічений. Займається вихованням дітей [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , 2015 року народження, які є його племінниками. Із акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , від 16 листопада 2022 року №458, у житловому будинку є всі умови для проживання дітей, діти отримують належне виховання. Зі слів членів сім`ї та сусідів, батько дітей, [PERSON] , участі у їх вихованні не бере, тривалий час перебуває закордоном. 15 травня 2023 року [PERSON] звернувся до Підволочиського селищного голови з проханням здійснити заходи щодо захисту дітей [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування, оскільки їх мати - [PERSON] померла, а батько - [PERSON] , участі у вихованні не бере. Просить влаштувати їх у свою сім`ю, що вбачається з долученої позивачем копії заяви. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31 травня 2023 року, яке було проведено на підставі заяви [PERSON] в селі Качанівка, умови проживання в будинку задовільні. Діти розміщені в кімнатах відповідно до статі. Є речі повсякденного вжитку, одяг, техніка. Діти забезпечені усім необхідним. Після смерті матері проживають з дядьком, дідусем та бабусею. За результатом огляду рекомендовано влаштувати дітей у сім`ю дядька - [PERSON] . Як вбачається із висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] , що проводилась 31 травня 2023 року, до складу його сім`ї входять: [PERSON] - мати, [PERSON] - тато, [PERSON] - племінник, [PERSON] - племінник, [PERSON] - племінниця. [INFO] померла мати дітей. Батько участі у їхньому житті не приймає, матеріально не допомагає. Вихованням дітей займається рідний дядько по материній лінії [PERSON] . Згідно акту обстеження потреб сім`ї [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , останній має проблеми із зором, емоційний стан стійкий, зі слів [PERSON] та його батьків шкідливих звичок не має, ознаки девіантної поведінки відсутні, має достатнє коло спілкування та підтримку рідних і близьких, ніколи не був одружений, має постійну роботу у ТОВ «Терра», має усі навички самообслуговування. Згідно стану потреб дитини [PERSON] , остання здорова, хворіє рідко, має достатній рівень навчальних досягнень, активна, спокійна, врівноважена, легко йде на контакт, має довірливі стосунки з дядьком - [PERSON] . Відповідно до стану потреб [PERSON] , дитина здорова, хворіє рідко, навчається посередньо, більш схильний до гуманітарних дисциплін, сумлінний та відповідальний, спокійний, урівноважений, має довірливі стосунки із рідним дядьком [PERSON] , має добре розвинене самообслуговування. Як вбачається із актів про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки від 31 травня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] виявили згоду на їх тимчасове влаштування до сім`ї родича - [PERSON] . Із рішення виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 07 червня 2023 року №183 «Про тимчасове влаштування дітей, які залишилися без батьківського піклування», [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовані в сім`ю [PERSON] . Відповідно до висновку КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради №163 про стан здоров`я заявника від 29 вересня 2023 року, [PERSON] , на момент огляду патологій не виявлено. Згідно довідки, виданої ТОВ «Терра» 25 вересня 2023 року №58, сума заробітної плати [PERSON] за період з березня 2023 року по серпень 2023 року становить 51000,00 грн. У висновку органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , останнє відоме місце проживання [ADDRESS], щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету 10 липня 2023 року №208, вказано наступне: [PERSON] та [PERSON] народилися у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення суду, 14 лютого 2022 року вказаний шлюб було роозірвано. [INFO] [PERSON] померла, на час її смерті [PERSON] перебував закордоном та не виявив бажання приїхати забрати дітей за своїм місцем проживання та займатися їх вихованням, у зв`язку із чим діти залишилися проживати із своїм дядьком [PERSON] . Останній займається вихованням дітей належним чином без допомоги та участі батька дітей. У зв`язку із наведеним, оскільки батько свідомо нехтує обов`язками щодо утримання та виховання дітей, орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON] , оскільки це відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено,що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Висновком органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , останнє відоме місце проживання [ADDRESS], щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету 10 липня 2023 року №208, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав. З заяви [PERSON] від 04.10.2023 року вбачається, що позивач опікується ним та сестрою як батько, натомість біологічний батько участі у їхньому житті не приймає. Матеріально їх забезпечує дядько - [PERSON] . Дитина не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відповідача стосовно нього. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своїм дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дітей, необхідність умов їх нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд роз`яснює наступне. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні. В ході судового розгляду суд з`ясував, що діти проживають із дядком, який є їх опікуном та позивачем у справі - [PERSON] ; батько - [PERSON] не бере жодної участі у матеріальному утриманні дітей. [PERSON] є працездатним, стан його здоров`я є задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання дітей. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів, підлягають задоволенню. Слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] , у твердій грошовій сумі по 1500,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України слід cтягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1073,60 грн та на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved