Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-09 00:00:00

08.09.2023 Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить відібрати дітей у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати дітей Управлінню (службі) у справах дітей Чернігівської міської ради для подальшого їх влаштування. Ухвалою судді від 19.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2023. У підготовче засідання 10.10.2023 учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Представник позивача та відповідач у поданих через канцелярію суду письмових заявах просили розглядати справу за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримав, а відповідач його визнала. Представник Чернігівського міського центру соціальних служб подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій проти задоволення позову не заперечувала. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 7, 9, 11, 13). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.11.2022 №№ 00037461997, 00037462274, 00037462096, 00037461623, 00037461827 відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6, 8, 10, 12, 14). Відповідно до інформації Чернігівського міського центру соціальних служб згідно протоколу № 130 від 18.07.2013 комісії координаційної ради з питань соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, родина [PERSON] поставлена на облік центру в зв`язку з низьким виховним потенціалом матері, проблемами в родині. Під соціальним супроводом родина не перебувала, бо жінка постійно категорично відмовлялася писати відповідну заяву. За період з 2013 року по 2023 рік спеціалісти суб`єктів соціальної роботи систематично здійснювали контрольні візити для з`ясування ситуації в родині. В помешканні завжди було дуже брудно, захаращено, у дітей відсутні постільна білизна, чистий одяг. Продуктів харчування обмаль, а часто вони зовсім відсутні. В кімнаті, де живуть діти, стіни брудні, шпалери місцями обдерті та в плямах. Кожен раз [PERSON] пояснювала, що починає прибирання. За несплату комунальних послуг борг сягає понад 900 тисяч гривень. Діти всі педагогічно занедбані, невиховані, пропускали уроки. Чернігівський міський центр соціальних служб вважає за доцільне відібрання дітей з родини [PERSON] (а.с. 20). Спеціалістами управління, з матір`ю дітей, [PERSON] , неодноразово проводились профілактичні бесіди стосовно неналежного виконання нею батьківських обов`язків, необхідності приведення житла до належних санітарно-гігієнічних норм. [PERSON] неодноразово було ознайомлено з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язків батьків по вихованню дітей та попереджено про відповідальність. Із матеріалів справи убачається, що стосовно [PERSON] працівниками поліції неодноразово складалися адміністративні протоколи за частинами першою та другою статті 184 КУпАП за ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї законодавством, по вихованню дітей (а.с. 25-32). Головними спеціалістами Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради здійснені моніторингові візити до родини [PERSON] за місцем проживання з метою перевірки виконання батьківських обов`язків матір`ю та обстеження умов проживання. Санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний. Неприємний запах, постільна білизна брудна та з плямами. Для виховання дітей нема жодних належним умов. Ліжка у дітей брудні, в кімнаті повний безлад. У помешканні відсутні належні умови для проживання та виховання дітей, що підтверджується актами обстеження умов проживання від 20.08.2023 та 22.09.2023. Представник Управління (служби)\~у справах\~дітей Чернігівської\~міської ради\~надав до\~суду висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 № 576, щодо доцільності відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 42). У присутності головного спеціаліста Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради 02.08.2023 [PERSON] було складено заяву, в якій вона не заперечує про відібрання у неї дітей (а.с. 18). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до частини першої-п`ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За приписами частини першої-четвертої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 2-5 частини першої статті 164 СК України). Оскільки відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей та з урахуванням найкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та відібрання дітей у [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved