Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі за текстом ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2019 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі за текстом АТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладений кредитний договір № 2025195434. 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 21/10/22, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 170326,36 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 90781,08 грн; сума заборгованості за відсотками 79545,22 грн; сума заборгованості за комісією 0 грн. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2025195434 від 06.08.2019 у сумі 170326,30 грн. 05.05.2023 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви. 18.05.2023 представник позивача усунула недоліки позовної заяви. 26.05.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 19.06.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 19.06.2023 визнано обв`язкою явку представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Судове засідання відкладене на 08.08.2023. 08.08.2023 судове засідання відкладено на 11.09.2023 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. 11.09.2023 судове засідання відкладено на 09.10.2023 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. У судове засідання 09.10.2023 представник позивача Мотузенко І.О. не з`явився. Попередньо представник позивача подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі. Крім цього, представник позивача подав клопотання про долучення доказів, в якому надав пояснення стосовно обставин, для з`ясування яких суд визнав обов`язковою явку представника позивача. У судове засідання 09.10.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. У судове засідання 09.10.2023 представник третьої особи АТ «ОТП Банк», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору і договору факторингу, та регулюються главами 71, 73 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.08.2019 [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» з анкетою-заявою на отримання кредиту. Сума бажаного кредиту 100000 грн, строк дії кредиту 60 місяців, ціль отримання кредиту ремонт помешкання (а.с. 4). 06.08.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2025195434 (далі за текстом Договір), згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 100000 грн та 2400 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 1 «Страхування від нещасного випадку». Строк дії Договору визначений графіком платежів. Для розрахунку процентів за користування кредитом застосовується фіксована процентна ставка 35% (а.с. 3). Також сторонами підписані графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 5-6), орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 7-8), паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10) та договір добровільного страхування № 25/02/2025195434 (а.с. 11-12). Вказані документи засвідчені підписами відповідача [PERSON] та представника банку і датовані 06.08.2019. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Так, із заяви на видачу готівки № Е00Т024Н8В від 06.08.2019 (а.с. 13) вбачається, що відповідач [PERSON] отримав від АТ «ОТП Банк» готівкові кошти у сумі 100000 грн. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Поряд з цим згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Так, суд встановив, що 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 21/10/22 (а.с. 25-28), відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2025195434 від 06.08.2019 у сумі 170326,36 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 90781,08 грн; сума заборгованості за відсотками 79545,22 грн; сума заборгованості за комісією 0 грн (а.с. 29). Докази того, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, суду не надані. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 2025195434 від 06.08.2019. Також 28.11.2022 позивач як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором № 2025195434 від 06.08.2019 направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості, зі змісту якої вбачається, що боржник неодноразово був повідомлений про відступлення права грошової вимоги факторові та про обов`язок боржника сплатити наявну заборгованість новому кредитору (а.с. 33). Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Так, з виписки/особового рахунку відповідача за період з 06.08.2019 до 21.10.2022 (а.с. 130-137), а також з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 24) вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 21.10.2022 складає 170326,36 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 90781,08 грн; сума заборгованості за відсотками 79545,22 грн; сума заборгованості за комісією 0 грн. Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору № 2025195434 від 06.08.2019 та наявність заборгованості за даним Договором у вказаному вище розмірі. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 2025195434 від 06.08.2019 станом на 21.10.2022 на загальну суму 170326,36 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3764 від 25.04.2023 (а.с. 42). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, з договору про надання правової допомоги № 18/23 від 20.02.2023 вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. уклало договір про надання правової допомоги з адвокатом Воронюком С.О. (а.с. 34-36). При цьому згідно з додатковою угодою № 002629917934 від 20.02.2023 адвокат Воронюк С.О. та ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. розширили розділ «1. Предмет договору» та доповнили його пунктом такого змісту: адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 37). Також надання позивачу адвокатом Воронюком С.О. професійної правової допомоги у суді під час розгляду цієї справи підтверджується копією ордеру серії АІ № 1327094 від 03.04.2023 (а.с. 40). Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги № 18/23 від 20.02.2023 загальна вартість послуг адвоката складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно з тарифною сіткою, вказаною у п. 4.9 даного договору, а також гонорару, який зазначений у п. 4.9 даного договору. Юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18. Так, згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Воронюком С.О., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 03.04.2023 (а.с. 38) та акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.04.2023 (а.с. 39) сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 10000 грн, зокрема: консультацію усного характеру вартістю 1000 грн; правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендації щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» 2000 грн; експертизу юридичних документів 1000 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи 5000 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 500 грн; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням 500 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 10000 грн. Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, а також те, що подана позовна заява була оформлена неналежним чином, що стало наслідком залишення позовної заяви без руху та необхідності визнання явки представника позивача у судове засідання обов`язковою. Також суд враховує, що, визначаючи вартість наданих позивачеві послуг, адвокат Воронюк С.О. у такі послуги включає і ті послуги, які не потребують певних професійних навичок, зокрема формування додатків до позовної заяви, надсилання позовної заяви поштовим відправленням тощо. При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відтак суд вважає, що вартість наданих адвокатом Воронюком С.О. послуг з надання правничої (правової) допомоги слід обраховувати таким чином: консультація усного характеру 1000 грн; правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надання правових рекомендації щодо захисту інтересів позивача та експертиза юридичних документів 1500 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 2500 грн. З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved