Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, , посилаючись на наступні обставини. Позивач з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбу з 02 лютого 2007 року, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2012 року було розірваний. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною інвалідом, та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2019 року з відповідача було стягнуто на користь позивача на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2118,00 грн. щомісячно, з проведенням індексації, до повноліття дітей. Позивач зазначає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 14.11.2019 року є меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, не відповідає вимогам матеріального утримання дитини та є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працевлаштований, має стабільний заробіток, перебуває на податковому обліку по теперішній час та сплачує податки, а тому може платити аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Оскільки, розмір аліментів, що визначений рішенням суду є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дітей,позивач\~ просила у судовому порядку змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2019 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 09 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 вересня 2023 року о 09:00 год.(а.с. 35-36) 27 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з проходженням суддею підготовки для підтримання кваліфікації згідно наказу №54/од/г від 19.09.2023 року та судове засідання відкладено до 02 жовтня 2023 року о 09:00 год. (а.с. 41-42) Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Представник позивача, адвокат Семенюта Руслан Анатолійович, який діє на підставі ордеру, направив до суду заяву, яка була зареєстрована канцелярією суду 27.09.2023 року за вх..№42179, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника за наявними матеріалами справи, позов підтримують в повному обсязі. (а.с.45-47) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. В матеріалах справи наявна заява, яка була зареєстрована канцелярією суду 27.09.2023 року за вх..№ 42137, в якій відповідач просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.40) Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так,\~ [PERSON] \~ та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2007 року та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2012 року, у справі № 2-1599/2011, яке набрало законної сили 10.02.2012 року, шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони\~ мають синів: [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , здорова та працездатна особа. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2013 року, у справі № 1003/17371/12, з [PERSON] було стягнуто на користь позивача аліменти на дітей: [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 800 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 25.10.2012 року до повноліття дітей, та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2019 року, у справі № 357/10068/19, було змінено та збільшено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду від 25.01.2013 року, та стягнуто аліменти\~ в розмірі\~ 2118 гривень, щомісячно, з проведенням індексації відповідно\~ до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи\~ з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дітей Вказані обставини підтверджено матеріалами справи, інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень за унікальним номером справ (а.с.7-27) та визнають сторонами у справі. При вирішені спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передбачена ст. 184 СК України тверда грошова сума - це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закону) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону). Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII (в ред. від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. 06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі № 6-113цс13, було надано висновок про те, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2118,00 грн., яка підлягає індексації, що проводиться в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів державним виконавцем, який визначає їх розмір на відповідний період. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, за змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. Отже, розмір аліментів визначений в сумі 2118,00 грн. є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дітей, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та суттєво обмежує права дітей на даний час. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). ( Правова позиція ВСУ у справі № 143 цс 13 від 05.02.2014 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, максимально враховуючи інтереси дітей,

Outcome: approved