Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У серпні 2023 року позивач [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідачка, разом - сторони), про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 780. Від шлюбу подружжя має спільну доньку: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя. Внаслідок цього шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 09.08.2023 відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про визнання позову, просила розгляд даної справи проводити за її відсутності. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви позивача вбачається, що сім`я сторін існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідачка безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved