Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме, державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ДП №120752, виданого 25.10.2001 року на ім`я [PERSON] , який в дійсності належить [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заява мотивована тим, що заявниця з 01.03.1994 року по 03.11.1999 року працювала та була членом КСП «Зоря» Покровського району Дніпропетровської області, у зв`язку з чим як член колгоспу отримала земельну ділянку (пай) загальною площею 4.491 га, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №120752, виданим 25.10.2001 року на підставі рішення Гаврилівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №35 від 15.08.2001 року. \~ \~ \~ \~12 липня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з питання продажу належної їй земельної ділянки, однак, на її усне звернення заявниці було відмовлено у вчиненні угоди купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки ідентифікаційні дані, а саме, по батькові, зазначені у документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку (державному акті), не співпадали із її паспортними даними, у зв`язку з чим, заявниці було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Єланський О.Г. надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Маломихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Зайцев А. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог, не заперечував. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого органом №1255 22.06.2020 року, прізвище ім`я по батькові заявниці вказано як « [PERSON] » (а. с. 8). \~ \~ \~ \~Водночас, у державному акті на право приватної власності на землю серія IІ-ДП №120752, виданий Гаврилівською сільською Радою народних депутатів 25.10.2001 року зазначено, що « [PERSON] » є власником земельної ділянки загальною площею 4.491 га. (а. с. 4). \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 293\~ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. \~ \~ \~ \~Оцінивши досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії IІ-ДП № 120752, виданий Гаврилівською сільською Радою народних депутатів 25.10.2001 року на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Розбіжності виникли внаслідок довільного перекладу ім`я по батькові заявниці та технічної помилки. \~ \~ \~ \~Наявна помилка у написанні ім`я по батькові заявниці, у вказаному правовстановлюючому документі, перешкоджає заявниці вільно розпоряжатись своєю земельною ділянкою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved