Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом за змістом якого просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровим номером 7122882800:01:000:0069, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 24.06.2004\~року, серії ЧР № 125018. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташовано на спірній земельній ділянці з кадастровим номером 7122882800:01:000:0069, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадкоємцем якої є [PERSON] . Позивач посилаючись на норми ст.ст. 188, 377, 380 Цивільного кодексу України ст.ст. 79-1, 120, 125, 126 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості», а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 22.06.2021 року в справі №\~200/606/18, та висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 04.12.2018 року № 910/18560/16, від 19.05.2020 року в справі № 127/10011/18, від 20.01.2021 року в справі № 318/1274/18, вважає, що спірна земельна ділянка має належати їй як власнику житлового будинку, який на ній розташовано. Ухвалою від 05.06.2023 року вказану справу прийнято до провадження, відкрито провадження в ній та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а також роз`яснено сторонам їх права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, 199 ЦПК України. Відповідач 14.06.2023 року отримав ухвалу про відкриття провадження в справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №\~2025103258251, однак відзиву на позовну заяву до суду не надав. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до змісту заяви від 20.06.2023 року підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задоволити, а також просить здійснювати судовий розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Інших клопотань від імені позивача, в тому числі про заміну відповідача належним, до суду не надходило. Ухвалою від 04.08.2023 року підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судові засідання не з`являлась, клопотань від її імені до суду не надходило. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи в судові засідання 28.08.2023 року та 20.09.2023\~року не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, клопотань від його імені щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на вказане, судом 20.09.2023 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень\~ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності.\~Суди розглядають\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 03.09.2022 року є власником житлового будинку загальною площею 53 кв.м. та господарських споруд (гаражу, 2 сараї, літня кухня, 2 погріби, огорожі, воріт та криниці) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2022\~року № 308888848. Право власності на вказане майно [PERSON] набула в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 03.09.2022 року державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О., який зареєстровано в реєстрі за № 2-890. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.06.2004 року серії ЧР № 125018 [PERSON] є власником земельних ділянок, загальною площею 1,3466 га, яка розташована в с. Дашуківка Лисянського району Черкаської області, цільове призначення яких ведення особистого селянського господарства. Згідно зворотної сторони даного державного акту вказано план та опис меж цих земельних ділянок та їх кадастрові номери, а саме: ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 7122882800:01:000:0068 площею 0,3745 га, ділянка № [NUMBER] площею 0,9721 га з кадастровим номером 7122882800:01:000:0069. Водночас чітких адрес місцезнаходження цих земельних ділянок не вказано. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06.04.2023 року Лисянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Звенигородському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в с. Дашуківка Звенигородського району Черкаської області [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту копії довідки Дашуківського старостинського округу виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 22.05.2023 року № 79 разом з [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті без реєстрації проживав [PERSON] , який там проживає і на даний час. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України, Земельним кодексом України (далі ЗК України). Положеннями ст. 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно змісту ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, іншу будівлю або споруду), право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що в разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 120 ЗК України, крім іншого, вимоги ч. 1 ст.\~120 ЗК України не поширюються на випадки переходу права власності на земельну ділянку, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (жилий будинок, інша будівля або споруда), у разі якщо земельна ділянка не перебувала у власності в попереднього власника об`єкта нерухомого майна (жилого будинку (крім багатоквартирного), іншої будівлі або споруди). При цьому, надані позивачем документи не підтверджують наявність в спадкодавця [PERSON] права власності чи користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , на якій розміщено належні йому за життя житловий будинок з господарськими спорудами, тож відсутні передумови для застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 120 ЗК України. Положеннями ч. 3 ст. 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Водночас позивачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили, що земельна ділянка з кадастровим номером 7122882800:01:000:0069 знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та могли беззаперечно встановити даний факт, тобто, що саме на ній розташований житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, власником яких є [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Однак, як встановлено судом, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 7122882800:01:000:0068, 7122882800:01:000:0069 відсутні як в публічній кадастровій карті, яка є загальнодоступною за посиланням: [INFO] так і у відкритих даних земельного кадастру України, що доступний за посиланням: https://kadastr.live. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття\~спадщини є\~місце подання\~першої заяви,\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна,\~спадкоємців,\~виконавців заповіту,\~осіб,\~заінтересованих в\~охороні такого\~майна,\~або вимоги\~кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас позивачем не надано суду доказів ні того, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу, ні того, що [PERSON] перебуває в родинних відносинах з померлою [PERSON] та є її спадкоємцем за законом чи за заповітом. При цьому, факт постійного проживання [PERSON] з померлою [PERSON] на день її смерті за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації свого місця проживання, та подальше його проживання за цією ж адресою, не є свідченням у безспірному порядку того, що він є її спадкоємцем та прийняв спадщину. Крім того, претендування [PERSON] на спадщину [PERSON] , як зазначено в позовній заяві, ще не зумовлює виникнення у нього прав та обов`язків щодо належного померлій спадкового майна, зокрема земельних ділянок з кадастровими номерами 7122882800:01:000:0068, 7122882800:01:000:0069. Тож у разі відсутності в померлої [PERSON] спадкоємців, які б прийняти спадщину, в спосіб та порядку, передбаченими ЦК України, можуть виникнути підстави для визнання спадщини відумерлою відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України. За вказаних обставин очевидним є те, що оскільки [PERSON] не є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122882800:01:000:0069, а лише, в розумінні позивача, може претендувати на отримання її у власність шляхом спадкування після смерті [PERSON] , він не може вважатися належним відповідачем за пред`явленими позовними вимогами, що є підставою для відмови у їх задоволенні. Вказане узгоджується з висновками Верховним Судом, викладеними в постанові від 30.01.2020 року в справі № 761/30025/16-ц, які зроблено з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові 17.04.2018 року в справі № 523/9076/16-ц. Також посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 22.06.2021 року в справі №\~200/606/18, та висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 04.12.2018 року № 910/18560/16, від 19.05.2020 року в справі № 127/10011/18, від 20.01.2021 року в справі №\~318/1274/18, як підставу для задоволення її позовних вимог є безпідставним, оскільки суд вважає їх не релевантними до спірних взаємовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed