Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

06.06.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 26344 грн. 96 коп., з яких: 25453 грн. 93 коп. - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року включно; 143 грн. 27 коп. - заборгованість за обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку за період з IV кварталу 2020 року по III квартал 2021 року включно; 747 грн. 76 коп. - плата за абонентське обслуговування за період з жовтня 2020 року по травень 2023 року включно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 08.04.2009 року між відповідачем та позивачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У подальшому відповідач ухилявся від укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії, але від отримання послуг не відмовлявся, не заперечував проти їх надання, споживав надані житлово-комунальні послуги. Питання про облаштування у квартирі індивідуальної системи опалення не порушував. Відповідач своєчасно не оплатив надані послуги, у результаті чого утворилась заборгованість. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона повідомлялась вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законами України Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до пункту 4 Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Хоча [PERSON] заяву-приєднання до Публічного договору не підписала, проте вона продовжує споживати послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, а тому вважається такою, що приєдналася до умов Публічного договору. Встановлено, що відповідач не оплачувала спожиті нею послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 26344 грн. 96 коп., з яких: 25453 грн. 93 коп. - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року включно; 143 грн. 27 коп. - заборгованість за обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку за період з IV кварталу 2020 року по III квартал 2021 року включно; 747 грн. 76 коп. - плата за абонентське обслуговування за період з жовтня 2020 року по травень 2023 року включно. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved