Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

20 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , треті особи [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, у якій заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану, зокрема, факт того, що [INFO] у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим народилася дитина жіночої статі громадянка України [PERSON] , матір`ю якої є громадянка України [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] . За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 21 вересня 2023 року прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку окремого провадження. Судове засідання було призначено на 21.09.2023 року на 15 годин 30 хвилин. Свою заяву [PERSON] мотивував тим, що 11 липня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрованим Відділом запису актів цивільного стану Керчинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №464, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу, [INFO] у подружжя народилася дитина жіночої статі [PERSON] в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане органом, що був утворений на тимчасово окупованій території не у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Заявник та представник в судове засідання не з`явились. Представник [PERSON] надала до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та участі заявника. Зважаючи на те, що ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлені наступні обставини справи та досліджені докази, що їх підтверджують. 11 липня 2014 року між заявником та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрованим Відділом запису актів цивільного стану Керчинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №464, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилася дитина жіночої статі [PERSON] в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, що підтверджується виписним епикризом від 27.05.2023 року. Крім того до заяви додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане органом, що був утворений на тимчасово окупованій території не у порядку, передбаченому чинним законодавством України. У відповідності до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У судовому засіданні з викладених у заяві обставин, письмових доказів у справі вбачається, що матір`ю народженої [INFO] дитини є громадянка України - [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяву про державну реєстрацію відповідно до акту цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, а тому, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини.

Outcome: approved