Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гнатюк Діана Сергіївна звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. В шлюбі в них народилося двоє синів. У зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків, в частині матеріального утримання дітей, мати [PERSON] була змушена звертатися до суду про стягнення аліментів. На даний час, позивач досяг повноліття, однак, продовжує навчання на денній формі навчання у Варшаві, у Республіці Польща. Навчання в Академії Менеджменту, а саме Menedzerska Akademia Nauk Stosowanych w Warszawie, а тому потребує допомоги. Крім того, просить врахувати що у зв`язку із навчанням, він не має змоги працювати та отримувати дохід. [PERSON] працює далекобійником, що було підтверджено його представником у судовому засіданні, де розглядалася справа про збільшення розміру аліментів. Тому син вважає, що сума у розмірі 10000 грн. не спричинить для батька важкого матеріального становища. З цих підстав, просив суд позов задовольнити. Ухвалою судді від 21.08.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гнатюк Д.С.заявлені вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.01.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1733 та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.01.1995 актовий запис №69. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2015 ухваленому у цивільній справі №607/5565/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено та з поміж іншого стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно починаючи з 31.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. 11.07.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на виконання рішення суду у справі №607/2620/22 видано виконавчий лист, яким змінено розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2015 року у цивільній справі №607/5565/15-ц. Прийнято рішення стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2022 ухваленому у цивільній справі №607/2716/22 Стягнути з [PERSON] , [INFO] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з квітня 2015 року до 10 лютого 2022 року у розмірі 63159 ( шістдесят три тисячі сто п`ятдесят дев`ять ) гривень 92 копійки. Як вбачається із довідки №23/22/23L/M.P. від 07.06.2023 [PERSON] є студентом Варшавської академії прикладних наук менеджменту Факультет управління та технічних наук, напрямок - «Управління», профіль - загально академічний, 1 курс, 2 семестр, 2022-2023 навчальний рік, денна форма навчання першого рівня (бакалаврат). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітніх дочки/сина, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач маючи обов`язок у змагальному процесі доводити свої твердження, не надав доказів, що він не працює, не отримує доходів та будь-яких інших доказів, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, розмір аліментів, які підлягають стягненню слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вимогу про більший розмір аліментів суд вважає безпідставною, недоведеною, оскільки позивачем не надано доказів про майновий стан відповідача, що дає змогу оплачувати аліменти в запитуваному позивачем розмірі, а також враховуючи обов`язок матері також утримувати дитину. Тому, суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), щомісяця, починаючи стягувати з 14.08.2023 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial