Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

В Рівненський міський суд із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] , звернулась [PERSON] . В судове засідання заявниця та її представниця не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали, просили суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві та видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] ( [INFO] ), що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 200 (двісті) метрів до місця фактичного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває не у місці, відомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В судове засіданні заінтересована особа - [PERSON] не з`явився, хоча про дачу, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд встановив таке. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Судом встановлено, що заявниця у справі є рідною матір`ю для заінтересованої особи - [PERSON] . Заявниця вказує,\~що її син проживає разом з нею та її чоловіком, що є батьком заінтересованої особи, останнім часом [PERSON] почав зловживати алкоголем, він ніде не працює, весь час пиячить, будучи в стані алкогольного сп`яніння він стає дуже агресивним. 17.01.2019 будучи в стані алкогольного сп`яніння син влаштував сварку, під час якої кричав, ща вб`є батька, погрожував йому ножем. Постановою Рівненського міського суду від 22.03.2019 по справі №569/1727/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення передбаченого ч 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністратив правопорушення. Після того, заявниця та її чоловік тривалий час змушені були проживати у доньки, щоб уникнути зустрічей з сином. 09.08.2023 після чергової сварки та погроз вбивством щодо [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис після виклику поліції серії АА № 170994 від 09.08.2023 строком на 5 діб. Через дві з половиною години син заявниці повернувся додому та влаштував чергову сварку, поводився агресивно, кричав, погрожував вбити і лиш після виклику поліції пішов. 10.08.2023 [PERSON] зламав замок в будинок та в порушення термінового заборонного припису зайшов у нього. Цього ж дня о 16 годині 48 хвилин він влаштував сварку, заявниця змушена була знову викликати поліцію. За результатами цього інциденту постановами Рівненського міського суду від 08.09.2023 по справі №569/16709/23, від 01.09.2023 по справі №569/16158/23, від 25.08.2023 ро по справі №569/15432/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте, жодна з цих постанов не зупинила кривдника, [PERSON] і далі приходить до заявниці та влаштовує скандали, сварки, погрожує. Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 22.03.2019 по справі №569/1727/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення передбаченого ч 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністратив правопорушення. Крім того, як стверджується терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 170994 від 09.08.2023, [PERSON] вчиняє відносно заявниці насильство психологічного характеру, до [PERSON] було застосовано такий захід як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто з [PERSON] . Згідно листа Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області № 196Аз/200/01-2023 від 15.09.2023, щодо [PERSON] було зареєстровано декілька звернень в поліцію, а саме - 17.01.2019, 09.08.2023, 10.08.2023 (тричі). Відповідно до ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. За приписами п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці за адресою: [ADDRESS] , його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою та вбивством з використанням ножа, побиття, штовхання) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved