Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

17\~грудня 2021\~року та\~уточнено 12\~січня 2022\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що в період з 14.10.2005 по 25.09.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виховання дитини, не дбає про її емоційний стан, не здійснює догляду за нею, при цьому зловживає алкогольними напоями, погрожує позивачу та дитині фізичною розправою через те, що вони вимагали уваги до себе. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2007 стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2007, до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість, та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2021, стягнено з відповідача на користь позивача пеню за несплату аліментів у сумі 63159,68 грн. Також, 23.08.2019 Криворізьким районним управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 42019041750000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. 25 січня 2017 року відповідач намагався покінчити життя самогубством, однак був зупинений працівниками поліції. Позивач разом з донькою проживають за адресою: [ADDRESS] , однак зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх доньки. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з перебуванням на військовій службі, позов не визнав, просив суд відмовити позивачу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини виконкому. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Свідоцтвом про шлюб, та свідоцтвом про розірвання шлюбу встановлено, що з 14.10.2005 по 25.09.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2007 стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2007, до досягнення повноліття. Виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення суду знаходився на примусовому виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Станом на 01.10.2021 заборгованість зі сплати аліментів складає 130745,03 грн. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2021, стягнено з відповідача на користь позивача пеню за несплату аліментів у сумі 63159,68 грн. 23.08.2019 за заявою позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості за № 42019041750000115 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Згідно довідки Криворізького навчально-виховного комплексу № 81 «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів ліцей» Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 30.09.2021 №\~350, [PERSON] навчається в 10в класі. Батько у вихованні дитини участі не приймає, школу не відвідує. [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , характеризується задовільно, що підтверджено побутовою характеристикою, та актом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Насолода». Актом обстеження умов проживання від 21.07.2023 № 11/10-19/519 встановлено, що [PERSON] , разом зі [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови та санітарно-гігієнічний стан задовільні. [PERSON] призваний на військову службу за мобілізацією, з 22.07.2023 відправляється до військової частини, бажає підтримувати родинні зв`язки з донькою, та звернувся до виконавчої служби з заявою щодо перерахування коштів із заробітної плати військовослужбовця в рахунок погашення заборгованості по аліментах. За місцем мешкання відповідач характеризується позитивно, що підтверджено характеристикою. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 17.08.2023, виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17. Позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що неналежна поведінка відповідача та несплата аліментів на утримання дитини не свідчать про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав відносно дитини. При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. Судом встановлено, що відповідач бажає спілкуватися з дитиною, підтримувати з нею родинні відносини, брати участь у її вихованні, та сплачувати борги по аліментах. Таким чином, судом установлено, що необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, і застосування такого крайнього заходу покликане захистом інтересів дитини не знайшло підтвердження в ході слухання справи, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed