Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

04 травня 2023 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивачем [PERSON] зазначено, що 24 грудня 2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала з ним до 24 травня 2019 року, після чого шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю. Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.09.2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Проте [PERSON] , достовірно знаючи, що має платити аліменти на утримання доньки, з 2018 року злісно ухиляється від їх сплати, ніяких коштів на утримання дитини не передавав, вихованням дитини не займався, жодної матеріальної допомоги також не надавав. З початку повномасштабної війни [PERSON] служить у ЗСУ і стабільно отримує високу заробітну плату, проте аліменти сплачувати так і не почав. На сьогоднішній день за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 266905,26 грн. Позивач вважає, що має право на стягнення неустойки (пені), який за її розрахунками за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2023 року складає 80540,20 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь у зв`язку з несплатою аліментів неустойку (пеню) в розмірі 80540,20 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача адвокат Карамян Е.Ф. у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність [PERSON] , проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за місцем\~реєстрації та\~розміщення інформації\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання на\~сторінці Добропільського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~офіційного веб\~-\~порталу «Судова\~влада України»\~в мережі\~Інтернет,\~доказів поважності\~своєї неявки\~або заяви\~про розгляд\~справи за\~відсутності \~відповідача до\~суду не\~надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи, Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Телько О.М. у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2019 року було розірвано (а.с. 11). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.09.2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). 18 травня 2021 року прізвище позивача « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с.15). [PERSON] разом з матір`ю зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). З довідки-розрахунку з аліментів № 22.23-6024 від 20 квітня 2023 року, наданої державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) О.Телько, вбачається, що довідка видана [PERSON] , про те, що згідно матеріалів виконавчого провадження № 55371953, відкритого 13 грудня 2017 року про виконання виконавчого листа № 227/2911/17 від 12.12.2017 року, виданого Добропільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2017 року, та за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості щодо отримання стягувачкою аліментів за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2023 року включно. Станом на 01 квітня 2023 року заборгованість з аліментів складає 266905,26 грн (а.с.7-10). Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Зазначене узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Разом з тим, позивач звернулася до суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів саме у сумі 80 540,20 грн, застосувавши іншу формулу нарахування пені за прострочення сплати аліментів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 3 ст. 13 ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У силу приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені). З урахуванням зазначеної норми права суд не може виходить за межі заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, то суд дійшов висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог, а саме у сумі 80540,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved