Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що на її утриманні та вихованні знаходяться малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] доводиться їй племінником, а [PERSON] є його цивільною дружиною, які мають вищезазначених спільних дітей. Однак, відповідачі свої батьківські обов`язки не виконують: діти з грудня 2020 року проживають та перебувають на її утриманні, життям та здоров`ям дітей не цікавляться, участі в їх вихованні не приймають, матеріальної допомоги не надають, ведуть аморальний спосіб життя. Орган опіки та піклування склав висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном та стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання. Позивачка позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідачі належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації та місцем проживання, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов, заперечень та інших заяв не подали. Предствник Органу опіки та піклування Лугинської селищної ради Житомирської області клопотав про розгляд справи у їх відсутність, подавши письмову заяву. За таких обставин, позов розглянуто заочно. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.08.2012 року. Підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб №189 від 16.08.2012 року у відділі ДРАЦС по Придніпровському району м.Черкаси, та спільна заява про визнання батьківства №1-7 від 16.08.2012 року, тобто батько дитини був записаний відповідно до ч.1 ст.126 СК України, оскільки на момент його народження батьки в шлюбі не перебували. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2015 року, зазначені [PERSON] та [PERSON] . Підставою запису відомостей про батька є заява матері дитини, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно ст.135 ч.1 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 16.08.2012 року відділом РАЦС по Придніпровському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 189 розірвано, розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.12.2013 року. [PERSON] народився вже після розірвання шлюбу між відповідачами, відомості про батька в його актовому записі про народження записані за слів матері. За таких обставин, юридично відповідач [PERSON] батьком дитини [PERSON] не являється, тому позові вимоги до нього в частині позовних вимог щодо [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є безпідставними. Діти проживають та перебувають на утриманні [PERSON] , їх життям та здоров`ям відповідачі не цікавляться, участі увихованні не приймають, матеріальної допомоги не надають, понад 4 роки з дітьми н проживають. Відповідачі ухилились від виконання батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дітей не займаються, матеріальної допомоги не надають, їх життям, здоров`ям, навчанням не цікавляться. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідачі ухилились від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляють, несуть обов`язок по утриманню дітей, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] юридично являється батьком лише [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial