Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості: за Кредитним договором № 836319608 в розмірі 60 463,25 грн, з яких: 14426,27 грн - сума заборгованості по основному боргу; 46 036,98 грн - сума заборгованості по відсотках; за Договором позики № 1946658 в розмірі 6 813,40 грн, з яких: 2 200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3502,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 111,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; за Кредитним договором № 22080-03/2021 в розмірі 7 280,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 280,00 грн - су ма заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3072918887/657756 в розмірі 14 000,00 грн, з яких: З 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього просить стягнути заборгованість за договорами у розмірі 88 556,65 грн. Позов мотивовано тим, що 31 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №836319608. Відповідно до Реєстру боржників №135 від 25.05.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №836319608. Між TOB «Tаліон плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, TOB «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 836319608 в розмірі 60463.25 грн., з яких: 14426.27 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 46036.98 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Крім того, 22 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено Договір позики № 1946658. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер телефону Відповідача. Між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11-08/2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6813,40 грн, з яких: 2200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3502,4 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1111,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Також, 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22080-03/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним Шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону Відповідача. Між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7280 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5280 грн - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Також, 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3072918887/657756. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону Відповідача. Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21012022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу № 2101202І2 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14000 грн, з яких: 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся в суд із заявою, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечила факту отримання кредитів, однак, не погодилася з сумою пред`явлених до неї вимог. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 31 грудня 2020 року укладений кредитний договір №836319608, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується передати Позичальникові кредит на суму 13000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику, у тому силі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником. У випадку надання кредиту не у день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту (п.1.2). Пунктом 1.4. договору встановлено порядок нарахування процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю протягом дисконтного періоду. Цим пунктом охоплюються умови, визначені у пунктах 1.4.1-1.4.3. Згідно з пунктом 4.4 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно паспорту кредиту, (а.с.11) він надається шляхом переказу грошових коштів Позичальнику в строк до 3-х днів. Додатковою угодою від 06.01.2021 сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1500 гривень та викласти графік розрахунків в новій редакції. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до якого до Клієнт - «Таліон плюс» зобов`язується відступити факторові ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (п. 2.1). Право вимоги переходить від Клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у Додатку до цього договору (п.4.1). Згідно витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 (а.с. 18) передано право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №836319608, заборгованість по основному боргу 14426,27 грн за відсотками 46036,98 грн, загальна сума заборгованості 60463,25 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 06.03.2023 по 31.07.2023 залишок заборгованості [PERSON] складає 60463,25 грн. Крім того, 22 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено Договір позики № 1946658, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики)та сплатити позикодавцю проценти від суми позики т всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору (п.2.1.) Сума позики 2200 грн, строк - до 21 квітня 2021 року (30 днів) (п.2.3, 2.4 договору). Згідно пунктів 2.4.2, 2.4.3, 2.4.4 Договору позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований - 0.01000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований - 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п. 2.4.4. Договору позики, базова процентна ставка за позикою, фіксована - 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою . Відповідно до пункту 2.5 Договору позики, розмір процентів на прострочену позику, фіксований - 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Згідно пунктів 2.6 Договору позики, позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання Договору. Між ТОВ «Маніфою» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Манівео» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до пункту 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Як видно з акту прийому передачі реєстру боржників від 11.08.2021 та витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11-08/2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6813.40 грн, з яких: 2200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3502.4 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1111.00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 11.08.2021 по 31.07.2023 залишок заборгованості [PERSON] складає 6813.40 грн. Також, 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22080-03/2021, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до підпунктів 1.1-1.6 пункту 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 2,20% в день строком на 30 днів. Згідно з пункту 4.3 Кредитного договору у разі якщо клієнт не поверне кредит в строк 30 днів, проценти передбачені договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь - якому випадку не більше 90 днів, починаючи з дня укладення договору. Згідно з підпунктами 2.3 пункту 2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитам та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Івеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно пункту 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до акту приймання передачі та Реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 (а.с.42,43), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7280 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5280 грн - сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 18.01.2022 по 31.07.2023 залишок заборгованості [PERSON] складає 7280 грн. Також, 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3072918887/657756. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача. Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором строком на 30 днів, тобто до 25.04.2021. Згідно з пункту 1.3 договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству проценти 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно підпункту 1.4 пункту 1 Кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з підпункту 2.3 пункту 2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 січня 2022 року укладено Договір факторингу №21012022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно пункту 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до акту приймання передачі та витягу з реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу № 2101202І2 (а.с.55,56), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14000 грн, з яких: 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500 грн - сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 21.01.2022 по 31.07.2023 залишок заборгованості [PERSON] складає 14000 грн. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Вирішуючи питання стягнення заборгованості за договором від 31.12.2020 №83.12.2020, суд виходить із такого. Судом встановлено, що Між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 31 грудня 2020 року укладений кредитний договір № 836319608, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується передати Позичальникові кредит на суму 13000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику, у тому силі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт». Додатковою угодою від 06.01.2021 сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1500 гривень. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала факт укладення договору та отримання коштів. Згідно доводів позовної заяви, в подальшому відповідно до Реєстру боржників № 101 від 29.09.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №430909861, яке, у свою чергу, передало вказане право вимогу позивачу - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак, позивачем не додано до позовної заяви доказів переходу прав вимоги щодо цього кредитного договору від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», зокрема, ні договору факторингу, ні підписаного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку, який, засвідчує передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі. Тому, суд не може встановити, чи на момент укладення договору від 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором та в н6ього таке право вимоги було наявне. Покликання позивача на те, що договір факторингу 20 жовтня 2022 року укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів є дійсним, не оскаржувався, не свідчить про безумовний перехід права вимоги до відповідача. Законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором не визначаються нормами матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги. Аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 924/1014/18, у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 924/1208/18. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй заяві представник ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглянути справу при їх відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Тому, оскільки надані суду докази не є достатніми для висновку, що право вимоги за кредитним договором від 31.12.2020 №83.12.2020 перейшло до позивача, в цій частині слід відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішуючи питання стягнення заборгованості за договором позики від 22.03.2021 №1946658. Судом встановлено, що 22 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено Договір позики №1946658, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики)та сплатити позикодавцю проценти від суми позики т всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору (п.2.1) Сума позики 2200 грн, строк - до 21 квітня 2021 року (30 днів) (п.2.3, 2.4 договору). Відповідачка не заперечувала факт укладення договору та отримання коштів. Також, суду не надано доказів повернення [PERSON] отриманих коштів та процентів. Разом з цим, судом встановлено, що договір між сторонами було укладено на строк 30 днів. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до розрахунку заборгованості за процентами, такі нараховані поза строком дії договору позики, в той же час, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору позики буде становити 2200 Х 1,99 % (базова процентна ставка) Х 30 днів (строк кредитування) = 1313 гривень, і саме ця сума процентів підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд відхиляє покликання позивача на необхідність сплати процентів після закінчення строку кредитування, у зв`язку із тим, що це передбачено умовами договору, який укладений між сторонами. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Після цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (подібні висновки викладені у постанові ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16). Зважаючи на те, що за договором факторингу № 11-08/2021 право вимоги до [PERSON] за кредитним договором перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується змістом договору, актом прийому передачі реєстру боржників від 11.08.2021 та витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 11-08/2021, а тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складає 2200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1313 гривень - проценти за користування кредитом, разом - 3513 гривень. Отже, позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання стягнення заборгованості за договором від 27.03.2021 №22080-03/2021, суд виходить із такого. Судом встановлено, що, 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22080-03/2021, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі в розмірі 2000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 2,20% в день строком на 30 днів. Відповідачка не заперечувала факт укладення договору та отримання коштів. Також, суду не надано доказів повернення [PERSON] отриманих коштів та процентів. Разом з цим, судом встановлено, що договір між сторонами було укладено на строк 30 днів. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до розрахунку заборгованості за процентами, такі нараховані поза строком дії договору позики, в той же час, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору позики буде становити: 2000 Х 2,20 % (базова процентна ставка) Х 30 днів (строк кредитування) = 1320 гривень, і саме ця сума процентів підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд відхиляє покликання позивача на необхідність сплати процентів після закінчення строку кредитування, оскільки після цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що за договором факторингу №18012022 право вимоги за кредитним договором до [PERSON] перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується змістом договору, актом прийому передачі та Реєстром боржників до Договору факторингу №18012022 від 18.01.2022, а тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складає 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1320 гривень - проценти за користування кредитом, разом - 3320 гривень. Вирішуючи питання стягнення заборгованості за договором від 27.03.2021 №3072918887/657756, суд виходить із такого. Судом встановлено, що 27 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3072918887/657756 відповідно до якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором строком на 30 днів, тобто до 25.04.2021. Згідно з пункту 1.3 договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству проценти 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Відповідачка не заперечувала факт укладення договору та отримання коштів. Також, суду не надано доказів повернення [PERSON] отриманих коштів та процентів. Разом з цим, судом встановлено, що договір між сторонами було укладено на строк 30 днів. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до розрахунку заборгованості за процентами, такі нараховані поза строком дії договору позики, в той же час, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору позики буде становити 3500 Х 2,5 % (базова процентна ставка) Х 30 днів (строк кредитування) = 2625 гривень, і саме ця сума процентів підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд відхиляє покликання позивача на необхідність сплати процентів після закінчення строку кредитування, оскільки після цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що за договором факторингу від 21 січня 2022 року № 21012022 право вимоги за кредитним договором до [PERSON] перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується змістом договору, актом приймання передачі та витягу з реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу № 21012022, а тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складає 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2625 гривень - проценти за користування кредитом, разом - 6125 гривень. Підсумовуючи наведене, суд доходить остаточного висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до часткового задоволення, слід стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 22.03.2021 №1946658 в розмірі 3513 грн, за договором позики від 27.03.2021 №22080-03/2021 в розмірі 3320 грн та за договором від 27.03.2021 №3072918887/657756 в розмірі 6125 грн, разом 12958 гривень. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Крім того, зважаючи на те, що позов задоволено частково - 12958 грн з 88556,65 грн, тобто 14,63 %, в силу статті 141 ЦПК України з [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути 392,67 грн сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам (7% від 2684). На підставі наведеного та

Outcome: partial