Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 14 червня 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 14.04.2022 року № 167 о/с про звільнення [PERSON] за п.4 ст. 40 КЗпП України; Поновлено [PERSON] на посаді чергового бюро перепусток відділення комунально-експлуатаційного забезпечення центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 14 квітня 2022 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу 134 951 грн.65 коп. (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одну гривню 65 копійок). Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області 2977,20 грн. судового збору на користь держави. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягненні середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання. 11 вересня 2023 року від позивача [PERSON] на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення з відповідача на її користь 992,40 грн. судового збору сплачений за подачу позову в Ленінський районний суд м. Полтави, 2977 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги Полтавським апеляційним судом, 15 000 грн. за витрати на правову допомогу під час подання та розгляду позову в районному суді та 3000 грн. - в апеляційному суді відповідно. Одночасно, позивачем подано заяву про виправлення описки у вказаній постанові, вважаючи, що апеляційний суд в резолютивній частині постанови вірно зазначив суму судового збору, сплачену за подання апеляційної скарги в розмірі 2977 грн., але помилково вказав «стягнути на користь держави», а не на її користь, як особи, що сплатила судовий збір. 21.09.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області подано пояснення щодо витрат на професійну правничу допомогу, просять заяву [PERSON] про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Полтавській області на її користь судових витрат залишити без розгляду або без задоволення. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заяви прийшла до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 в частинах 3,4 встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до приписів статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви, адвокат Книш С.І. просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, надавши договір про надання правової допомоги та представництва від 18.04.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №89 від 08.07.2022 року від [PERSON] про сплату 15000 грн. за договором б/н від 18.04.2022 року, акт №1/1 прийняття-передачі наданих послуг від 08.07.2022 року (т.1 а.с. 103-105). 11.09.2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат понесених за надання правничої (правової) допомоги під час розгляду в районному суді у розмірі 15000 грн. та в апеляційному суді 3000 грн. та сплачений судовий збір 992,40 грн. в суді першої інстанції та 2977,20 грн. в суді апеляційної інстанції. Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Колегія суддів зауважує, що вказана заява позивача подана у строки, визначені ст.ст.123, ч.3 ст.124, ч.1 ст. 246 ЦПК України. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial