Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

у травні 2023 позивачі через свого представника адвоката Гарницького П.П. звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили: стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200 000 грн; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200 000 грн; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200 000 грн; стягнути зі [PERSON] на користь позивачів витрати на правову допомогу у розмірі 450 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що 23.05.2020 о 10.05 год [PERSON] прибувши за адресою місця проживання позивачів з метою зустрічі з малолітнім сином [PERSON] , наніс тілесні ушкодження [PERSON] та [PERSON] . Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022 [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначено покарання. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.04.2023 вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022 відносно[PERSON] скасовано, кримінальне провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч. 2 ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України. Представник позивача зазначає, що оскільки завдана протиправними діями відповідача шкода останнім відшкодована не була, позивачі звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2023 матеріали цивільної справи передано до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю (а.с. 69-70). 05.07.2023 цивільну справу в порядку автоматизованого розподілу справ передано в провадження судді Шевченко Т.М. (а.с. 80-81). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків (а.с. 82-83). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 95-96). 25.08.2023 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача [PERSON] - адвоката Цимейко Г.О., в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що відсутні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди позивачам. Так, кримінальне провадження, на вирок, постановлений в межах якого посилались позивачі, закрито у зв?язку із закінченням строків досудового розслідування. Позивачами не надано жодного доказу в обґрунтування наявності вини [PERSON] , факту протиправності дій останнього, а також доказів причинно-наслідкового зв?язку між протиправними діями [PERSON] та тілесними ушкодженнями позивачів. За відсутності вказаних доказів, необґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди. Інші клопотання, заяви процесуального характеру до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12020100030003181 внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 Кримінального кодексу України. Відповідно до даних витягу, 23.05.2020 о 10.05 год за адресою: [ADDRESS], під?їзд № 6, поверх 2, у загальному коридорі, невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження [PERSON] , [INFO] , завдавши останній фізичного болю (а.с. 31). Згідно даних довідки № 4088 Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, у [PERSON] діагностовано забійну рану лівої лицевої ділянки, травматичний скол коронки 11 зуба (а.с. 22). 19.05.2022 Деснянським районним судом м. Києва у кримінальному провадженні № 12020100030003181 постановлено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (а.с. 40-42). Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.04.2023 скасовано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022 відносно [PERSON] , кримінальне провадження № 12020100030003181 від 24.05.2020 за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч. 2 ст. 219 КПК України (а.с. 44-46). Згідно висновку соціально-психологічного дослідження № 08-12-21 моральної шкоди потерпілого (громадська експертиза) від 16.12.2021, [PERSON] завдана моральна шкода внаслідок її побиття у власній квартирі 23.05.2020, завдання тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості за обставин, досліджених в кримінальному провадженні № 12020100030003181, по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та через пов?язані з цим негативні наслідки. Піддослідною особою та в соціальному оточенні потерпілих від подібних правопорушень, розумною та справедливою сприймається практика правозастосування подібних відносин, при якій вищі суди визнавали розумним і справедливим стягувати моральну шкоду у розмірі 14 мінімальних заробітних плат за побиття і завдання тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; моральна шкода [PERSON] , як громадсько-етична категорія громадянського суспільства оцінюється в розмірі: при добровільній виплаті до ухвалення рішення суду - в розмірі 4 мінімальних заробітних плат (26 000 грн) або при відмові від добровільної виплати, що об?єктивно прогнозує подальше ухилення від виконання даного цивільного обов?язку - в розмірі 8 мінімальних заробітних плат (52 000 грн) (а.с. 48-57). Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-724-2021 від 05.08.2021 при судово-медичній експертизі у [PERSON] мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана на фоні синця в лівій вилицевій ділянці; синці в ділянці чола зліва, на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву скроневу та вилицеву ділянки, на заднє-зовнішній поверхні лівого променево-зап?ясткового суглобу; злам емалі - ріжучого краю коронки 1-го зубу верхньої щелепи справа. Тілесне ушкодження у виді забійної рани на фоні синця в лівій вилицевій ділянці відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу. Інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Виявлені тілесні ушкодження не мають ознак небезпеки для життя (а.с. 59-61). Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України). Відповідно до вимог ст.ст. 1, 3 ч. 4 ст. 43, ч. 1 та 2 ст. 46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. За змістом положень ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 даної статті. Згідно ст. 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічні положення, якими суд керується при вирішенні цивільно-правового спору у даній справі, містяться також у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за якими під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. При вирішенні даного спору обов?язковомуз?ясуванню судом підлягають наступні обставини: наявність моральної шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв?язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в заподіянні моральної шкоди. Судом встановлено, що у[PERSON] мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана на фоні синця в лівій вилицевій ділянці; синці в ділянці чола зліва, на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву скроневу та вилицеву ділянки, на заднє-зовнішній поверхні лівого променево-зап?ясткового суглобу; злам емалі - ріжучого краю коронки 1-го зубу верхньої щелепи справа. Висновком експерта встановлено, що характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному у дослідженні періоду. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.04.2023 скасовано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022 відносно [PERSON] , кримінальне провадження № 12020100030003181 від 24.05.2020 за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв?язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ч. 2 ст. 219 КПК України (а.с. 44-46). У ст.ст. 62,63 Конституції України, ст. 2 Кримінального кодексу України, ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, зафіксовано принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Станом на час звернення позивачів до суду з даним позовом, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022 скасовано, а кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Інших належних допустимих та достатніх доказів, які б стверджували наявність вини [PERSON] у заподіянні [PERSON] тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості за вказаних нею обставин, а так само які б доводили наявність причинно-наслідкового зв?язку між протиправними діями [PERSON] та завданою [PERSON] шкодою, матеріали справи не містять та в розпорядження суду надані не були. Відтак, позивачами не доведено факту вчинення [PERSON] дій, які б спричинили моральну шкоду позивачам, а також причинного зв?язку між такими діями [PERSON] та завданою шкодою. Обставини, встановлені вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.05.2022, у даному випадку не можуть вважатись преюдиційними, оскільки такий вирок скасовано, а кримінальне провадження закрито у зв?язку із пропуском строку досудового розслідування у кримінальному провадженні. Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed