Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/497/19 від 14.03.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 13 жовтня 2018 року, близько 13 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Chrysler 300С» реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] , грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху п. 12.6 (г), згідно з яким «Поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах дозволяється рух із швидкістю - не більше 90 км/год.», здійснював рух із перевищенням допустимої швидкості, тобто зі швидкістю приблизно 170 км./год., по проїзній частині автодороги Т-04-01 «Дніпро-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Пологи- Мелітополь», яка має в кожному напрямку по одній смузі для руху які розділено дорожньою розміткою 1.5. ПДР України, з боку м. Синельникове у напрямку с.м.т. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області. В цей же час, в попутному з ним напрямку, по проїзній частині автодороги Т-04-01 «Дніпро-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Пологи-Мелітополь» з боку м. Синельникове у напрямку с.м.т. Роздори Синельниківського району, Дніпропетровської області, зі швидкістю 75 км./год. рухався автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в салоні якого знаходились на передньому пасажирському місці пасажир [PERSON] , на задньому пасажирському місці лежала пасажир [PERSON] . Здійснюючи рух по зазначеній ділянці дороги, водій [PERSON] перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, маючи можливість об`єктивно виявити автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався в попутному з ним напрямку, в районі електроопори №58, по проїзній частині автодороги Т-04-01 приблизно о 13 годині 30 хвилин, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «Chrysler 300С» реєстраційний номер [NUMBER] , із задньою частиною автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В подальшому після зіткнення, автомобіль «Chrysler 300С» реєстраційний номер [NUMBER] , за інерційним пересуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення передньою частиною автомобіля, із передньою частиною автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався у зустрічному йому напрямку, зі швидкістю 80 км./год., по проїзній частині автодороги Т-04-01 «Дніпро-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Пологи- Мелітополь» з боку с.м.т. Роздори, у напрямку м. Синельникове, в салоні якого на пасажирському передньому місці знаходилась пасажир [PERSON] . Своїми діями водій [PERSON] грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 2.9 а), 12.3, 12.6. ґ) Правил дорожнього руху України. Порушення п. 12.3. Правил Дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «ВАЗ 2107» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала такі тілесні ушкодження: рвано-забита, скальпована рана та поширене садно шкіри лобної ділянки голови посередині і справа, садна шкіри обличчя у ділянці кінчика носу, правої щоки (від уламків скла), в підщелепній ділянці посередині і зліва. Масивний пронизуючий темно-червоний крововилив в товщі м`яких покривних тканин голови в лобній ділянці. Садно шкіри на передній поверхні грудної клітки з ліва; синець передньої черевної стінки посередині. Закриті розгинальні переломи 1-10 ребер з права по середній-ключичний лінії з пошкодженнями пристінкової плеври та вогнищевими крововиливами у товщу прилеглих м`яких тканин; закриті згинальні переломи 3-8 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії без ушкодження пристінкової плеври та з крововиливами у товщу прилеглих міжреберних м`язів; повний поперечний розгинальний перелом тіла грудини; рідка темно-червона кров у плевральних порожнинах, загальним об`ємом 2400 мл.; розриви вісцеральної плеври легень з крововиливами під неї у прикореневих ділянках і в міждольових проміжках легень; наскрізний розрив передньої стінки навколосерцевої сорочки, неповний наскрізний відрив серця на рівні початкового відділу дуги аорти. Закритий багатоуламковий перелом обох кісток лівого передпліччя з крововиливами в прилеглі м`які тканини. Синці передньої поверхні правого стегна; смуго-подібні і прямокутне садна шкіри на передній поверхні нижньої третини правого стегна; три рвано-забиті наскрізні рани шкіри на передній поверхні правого колінного суглобу, закритий багато-уламковий перелом нижньої третини правої стегнової кістки з крововиливами у товщу прилеглих м`яких тканин; два синці на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки; рвано-забита рана шкіри на передній поверхні лівого стегна, забитий косо-спиральний перелом лівої стегнової кістки з крововиливами в товщу прилеглих м`яких тканин; рванозабита рана шкіри на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині з фрагментом пластикового сріблястого вентиля у просвітку рани). Характер і масивність комплексу зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень, переважання їх локалізації по передній поверхні тіла, свідчать за їх прижиттєве (незадовго до настання смерті) утворення, при значній силі (швидкості, вазі) травматичного впливу тупих, жорсткої конструкції, травмуючих предметів, що є більш властивим для умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто при ударі передньою поверхню тулуба о жорсткі виступаючі внутрішні елементи салону транспортного засобу пересування під час наїзду на будь-яку перешкоду. Комплекс всіх зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень, встановлених під час експертизи трупу, за своїм характером, відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть її настала від сукупної тупої травми тіла з закритою тупою травмою грудної клітки, численними переломами ребер і грудини, забоями і розривами легень, відривом серця та масивною внутрішньо-плевральною кровотечею, численними ушкодженнями і переломами кісток кінцівок, що в сукупності призвело до розвитку шоку, який є безпосередньою причиною її смерті, яка застала близько о 13 годині 30 хвилин 13.10.2018 відразу після дорожньо-транспортної пригоди в районі електроопори № 58, по проїзній частині автодороги Т-04-01 «Дніпро-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Пологи-Мелітополь». Приписами ч.6 ст.82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, у даній справі не підлягає доказуванню факт того, що [PERSON] загинула [INFO] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій визнано [PERSON] . Причиною смерті є сукупна тупа травма тіла з закритою тупою травмою грудної клітки, численні переломи ребер і грудини, забої і розриви легень, відрив серця та масивна внутрішньо-плевральною кровотеча, численні ушкодження і переломи кісток кінцівок, що в сукупності призвело до розвитку шоку, який є безпосередньою причиною її смерті, яка застала близько о 13 годині 30 хвилин [INFO] відразу після дорожньо-транспортної пригоди в районі електроопори № 58, по проїзній частині автодороги Т-04-01 «Дніпро-Васильківка-Покровське-Гуляйполе-Пологи-Мелітополь». З копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб судом встановлено, що позивач по справі є матір`ю загиблої [PERSON] . Приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, окрім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (ч.1 та ч.2 ст.23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. 00 коп. позивач посилається на те, що у зв`язку з протиправними діями відносно її доньки, вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які викликані смертю доньки, а також на те, що в ході розгляду кримінальної справи не витримав моральних страждань її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , не дочекавшись вироку суду. Так зазначила, що унаслідок ДТП та її наслідків у неї змінився та був порушений нормальний спосіб життя, вона понесла значне потрясіння, страждання через смерть близьких і любимих людей, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Отже, зазначила, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано значної моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Приписами ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Судом беззаперечно встановлено, що неправомірними діями [PERSON] позивачу, як матері загиблої [PERSON] , завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її доньки, яка внаслідок вказаних дій загинула. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивача, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 300 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди, оскільки сума у розмірі 500 000 грн. 00 коп., які просить стягнути позивач, є завищеною та не буде відповідати морально-правовим імперативам справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 4 050 грн. 00 коп., що є пропорційним задоволеним позовним вимогам. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача, до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн. 00 коп. Відповідач заяву про зменшення вказаних витрат не подавав. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК). На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надані наступні документи: договір про надання правової допомоги №27 від 20.03.2023, акти приймання-передачі виконаних робіт від 20.03.2023, 07.06.2023, 24.07.2023, 01.09.2023; квитанції від 07.06.2023, 24.07.2023, 01.09.2023 на загальну суму 8 500 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 20.03.2023, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 5 100 грн. 00 коп., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial