Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 16.07.2021 року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~на підставі\~заяви ТзОВ\~«ІНСТАФІНАНС» був\~вчинений виконавчий\~напис,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~18103.\~У виконавчому\~написі зазначена\~пропозиція звернути\~стягнення з\~громадянки України\~ [PERSON] ,\~яка є\~боржником за\~кредитним договором\~№ID8061883\~від 15.08.2020\~року,\~номер кредиту\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі компанії\~ID369647,\~укладеним з\~ТзОВ "ІНСТАФІНАНС",\~ЄДРПОУ 43449827,\~місцезнаходження:\~вул.\~Сурикова,\~буд.\~3А,\~м.\~Київ,\~03035,\~рахунок у\~форматі ІВАN:\~ [NUMBER] \~в АТ\~"ОТП\~Банк",\~МФО:\~300528.\~Також зазначено\~про настання\~строку платежу\~за кредитним\~договором,\~а також\~про те,\~що стягнення\~проводиться за\~період з\~15.09.2020\~року по\~18.05.2021\~року.\~Сума заборгованості\~за виконавчим\~написом складає\~54437,26\~грн.,\~що складається\~з:простроченої заборгованості\~за сумою\~кредиту у\~розмірі 14000\~грн.;простроченої заборгованості\~по несплаченим\~відсотках за\~користування кредитом\~у розмірі\~40437,26\~грн.Крім того, у виконавчому написі зазначено, що за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату зі Стягувача у розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 55087,26 грн. Позивачка не\~погоджується з\~наявністю підстав\~для стягнення\~з неї\~на користь\~відповідача зазначеної\~заборгованості,\~оскільки договір\~ID369647\~від 15.08.2020\~року та\~додаткова угодаЗАМ4400943 від 21.08.2020 року не відповідали вимогам чинного законодавства. 30.09.2021 року представником ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» Кирик А.В. була подана приватному виконавцю виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. заява про примусове виконання рішення: виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який зареєстрований в реєстрі за № 18103, на підставі якого б на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» у сумі 55087,26 грн. 30.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №66994014, а також винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 5508,72 грн. 18.10.2021 року по даному виконавчому провадженню приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника. 11.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. винесена постанова про прийняття даного виконавчого провадження на підставі договору про заміщення приватного виконавця Пирожка Є.В. від 23.02.2023 року. В подальшому, 07.06.2023 року по даному виконавчому провадженню приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20% доходів щомісячно до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 60995,98 грн. Звертає увагу суду, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону та її майнові права. Позивачка заперечує наявність достатніх підстав для нарахування їй відповідачем заборгованості по договору №ID0369647 та її розмір, а також наявність законних підстав для її стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який зареєстрований в реєстрі за №18103. Враховуючи наявність виконавчого провадження №66994014 про стягнення з позивачки на користь ТзОВ "ІНСТАФІНАНС" спірної заборгованості та інших витрат, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який зареєстрований в реєстрі за №8103, на підставі якого було звернено стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» у сумі 55087,26 грн., а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі. Інші учасники справи жодних заяв чи клопотань не подавали, відповідач правом на подачу відзиву, а треті особи - письмових пояснень не скористалися. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України\~постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, згідно копії договору кредитної лінії №ID8061883 від 15.08.2020 року, позивачка [PERSON] уклала договір кредитної лінії із ТзОВ «ІНСТАФІНАНС». Крім того, 21.08.2020 року позивачка [PERSON] уклала додаткову угоду №АМ4400943 до договору кредитної лінії із ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» №ID8061883. 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі за №18103, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №ID8061883 від 15.08.2020, укладеним з ТзОВ «ІНСТАФІНАНС». Стягнення заборгованості проводилося за період з 15.09.2020 по 18.05.2021. Сума заборгованості становить 54437,26 грн. Крім того, у виконавчому написі зазначено, що за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату зі Стягувача у розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 55087,26 грн. 30.09.2021 року представником ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» Кирик А.В. подано приватному виконавцю виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. заяву про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який зареєстрований в реєстрі за № 18103, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» коштів у сумі 55087,26 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Є.В. від 30.09.2021 року, відкрито виконавче провадження №66994014 з примусового виконання виконавчого напису №18103, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості на загальну суму 55087,26 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Є.В. від 30.09.2021 року, в рамках виконання виконавчого провадження №66994014, стягнено з боржника [PERSON] основну винагороду у розмірі 5508,72 грн. Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Є.В. від 18.10.2021 року, в рамках виконання виконавчого провадження №66994014, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. від 11.05.2023 року, відповідно до умов договору про заміщення приватного виконавця від 23.02.2023 року, прийнято для подальшого виконання, виконавче провадження №66994014 з примусового виконання виконавчого напису №18103, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості на загальну суму 55087,26 грн. Також постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С., від 07.06.2023 року було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, зареєстрований Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2.1, 3.1, 3.5 Розділу 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з врахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 2 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). В постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження №44380св18) Верховний Суд також зазначив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Положеннями ст. 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених ним позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що боржнику направлялася вимога про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд вважає, що заявлена відповідачем заборгованість не являється безспірною. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного суду в постанові №910/10374/17 провадження №12-5гс21 від 21.09.2021 року зазначала, що відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Отже, наведені вище норми закону та правові висновки Верховного Суду дають підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ №1172. За вказаних обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 1073,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172,

Outcome: approved