Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача у цій справі [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя квартири [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, однак 19 жовтня 2022 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки між спадкоємцями за законом - позивачем та відповідачем виник спір щодо спадкового майна. Так, позивач уважає, що відповідача необхідно усунути від спадщини, яка відкрилась після смерті матері, оскільки остання сильно хворіла та потребувала догляду з боку інших осіб, у зв`язую з чим він постійно проживав разом із нею, допомагав їй по господарству, купував ліки, готував їжу, відвозив до лікарень, допомагав проходити медичні огляди, сплачував комунальні платежі за спожиті комунальні послуги, а також повністю організував її поховання, натомість відповідач не доглядав матір та не надавав їй ніякої допомоги, хоча мав можливість таку допомогу надавати. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, його представник надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, а також під час ухвалення рішення понесені позивачем судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач у підготовче судове засідання також надав письмову заяву, в якій пред`явлені позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у цій справі є синами [PERSON] . Згідно Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 14.10.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8665686 від 18.10.2005 року, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно наявних в матеріалах справи довідок про реєстрацію місяця проживання особи, [PERSON] з 16 квітня 1976 року по 09 червня 2021 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею у вказаній квартирі з 28 жовтня 2005 року був зареєстрований [PERSON] . Згідно акту від 10.01.2022 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2003 року та не приймав участі у нагляді за матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя вказаної вище квартири. З метою прийняття зазначеної спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою цього ж нотаріуса від 19.10.2022 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що між ним та відповідачем у цій справі сином спадкодавця виник спір щодо спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на\~спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування» при вирішенні питання про усунення особи від права\~ на спадкування слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання\~ допомоги,\~ її\~ необхідність\~ для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання\~ такою \~ особою \~ встановленого \~ законом \~ обов`язку.\~ Таким чином, тлумачення ч. 5 ст. 1224 ЦК України\~свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Отже, усунення від права на спадкування можливо при наявності декілька обов`язкових критеріїв: 1) ухилення від надання допомоги - розуміння спадкоємцем свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку; 2) безпорадність стану спадкодавця через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, тобто знаходження спадкодавця у такому стані, коли він не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Зазначене також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2020 року по справі №643/9793/16-ц. Разом з тим, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року по справі №337/6000/15-ц (провадження №61-1302св18) та від 04.07.2018 року по справі №404/2163/16-ц (провадження №61-15926св18) також зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій». Отже, за наявності зазначених підстав суд усуває спадкоємця від спадкування, але для цього потрібно надати усі можливі докази. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2\~роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав пред`явлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ним позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Окрім того, оскільки позивач у позовній заяві не ставить питання щодо стягнення з відповідача на його користь сплаченого судового збору, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved