Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

позивачка [PERSON] 16.05.2023 звернулась суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго»), Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (далі ЛМКП «Львівводоканал»), Львівського комунального підприємства «Житловик-С» (далі ЛКП «Житловик-С»), у якому просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , таким чином: -у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 18,1 кв.м; -у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,3 кв.м; -у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13,7 кв.м; -у загальному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишити: коридор загальною площею 5,5 кв.м, кухню площею 5,3 кв.м., ванну площею 1,9 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м та кладову площею 0,3 кв.м. Також просить зобов`язати відповідачів ЛКП «Житловик-С» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» розподілити особовий рахунок на ім`я [PERSON] на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру [ADDRESS] , та відкрити три особових рахунки відповідно до площі, яка фактично використовується, з урахуванням встановленого порядку користування квартирою: -на ім`я [PERSON] на загальну площу 22,77 кв.м, з якої житлова площа складає 18,1 кв.м; -на ім`я [PERSON] на загальну площу 21,97 кв.м, з якої житлова площа складає 17,3 кв.м; -на ім`я [PERSON] на загальну площу 18,37 кв.м, з якої житлова площа складає 13,7 кв.м. Окрім цього, просить зобов`язати відповідача ЛМКП «Львівводоканал» розподілити особовий рахунок на ім`я [PERSON] на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру [ADDRESS] , та відкрити три особових рахунки відповідно до площі, яка фактично використовується, з урахуванням встановленого порядку користування квартирою та кількості членів сім`ї: -на ім`я [PERSON] на загальну площу 22,77 кв.м, з якої житлова площа складає 18,1 кв.м, з урахуванням членів сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; -на ім`я [PERSON] на загальну площу 21,97 кв.м, з якої житлова площа складає 17,3 кв.м, з урахуванням членів сім`ї [PERSON] та [PERSON] ; -на ім`я [PERSON] на загальну площу 18,37 кв.м, з якої житлова площа складає 13,7 кв.м. Судові витрати позивачка [PERSON] просить покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона та члени її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . Окрім неї та членів її сім`ї, у квартирі проживають [PERSON] та члени її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , та зареєстровано місце проживання [PERSON] . Фактично вказана квартира заселена особами, які не перебувають між собою в родинних відносинах. По спільній домовленості між позивачкою та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , встановлено такий порядок користування квартирою: у користування [PERSON] та її сім`ї перебуває житлова кімната площею 18,1 кв.м; [PERSON] та її сім`я проживають у житловій кімнаті площею 17,3 кв.м; [PERSON] займає кімнату площею 13,7 кв.м, однак її кімната тривалий час нею не використовується, інші мешканці також не можуть нею користуватись, оскільки двері закриті. У загальному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебуває коридор загальною площею 5,5 кв.м, кухня площею 5,3 кв.м., ванна площею 1,9 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м та кладова площею 0,3 кв.м. Станом на момент звернення до суду, особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг відкрито на позивачку [PERSON] . У зв`язку з тим, що співмешканцями квартири не досягнуто згоди в оплаті житлово-комунальних послуг, постійно виникає заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачка [PERSON] утримує кімнату, однак взагалі не оплачує свою частину комунальних послуг. Позивачка та члени її сім`ї регулярно оплачують свою частину за послуги, однак в зв`язку з небажанням інших мешканців сплачувати за такі послуги, всерівно постійно виникає заборгованість. Так, 27.03.2023, після з`ясування обставин на підставі чого [PERSON] та членам її сім`ї заблоковано картки для виплат, стало відомо, що приватним виконавцем Білецьким І.М. було відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30\~567,23 грн. Зважаючи на те, що [PERSON] та члени її сім`ї не користуються банківськими картками, а місце перебування [PERSON] невідоме, фактично весь обсяг сплати боргу лягає на неї та членів її сім`ї. Зазначає, що вона неодноразово зверталась до комунальних підприємств надавачів комунальних послуг з питанням розподілу рахунків, однак в усній формі їй було відмовлено. Відмова була вмотивована тим, що рішення про розподіл особового рахунку між співмешканцями жилого приміщення може бути прийняте виключно судом на підставі розгляду справи у позовному провадженні. Таким чином, вказує, що оскільки фактично між позивачкою та відповідачами [PERSON] та [PERSON] існує домовленість стосовно перебування в індивідуальному користуванні конкретної житлової площі, та визначено площу приміщень, які перебувають у спільному користуванні, можна прийти до висновку про наявність правових підстав для розподілу особового рахунку відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Ухвалою від 18.05.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 12.06.2023 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача ЛМКП «Львівводоканал» - Засєдко М.В. 06.07.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка зверталась до відповідних комунальних установ з вимогою про розподіл особових рахунків по оплаті житлово-комунальних послуг та їй було відмовлено у вирішенні цього питання. У квартирі [ADDRESS] нарахування оплати послуг за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення проводиться відповідно до показань засобів обліку води. У зазначеній вище квартирі зареєстровано вісім осіб, відповідно усі особи, які проживають у квартирі, зобов`язані сплачувати за дану комунальну послугу. Окрім цього, встановлені сантехнічні прилади та водолічильник є одні на всіх членів сім`ї, що унеможливлює визначення об`єму спожитої води на кожного мешканця квартири окремо. Із покликанням на норми ст. ст. 151, 156, 162 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вказує, що на усіх співвласників (користувачів) житла покладено обов`язок щомісячно вносити плату за житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, жоден Закон чи нормативно-правовий акт не передбачає розподілу особових рахунків в квартирі, де є сантехнічні прилади. Станом на даний час немає чітко визначеного механізму та процедури розподілу особового рахунку, як у добровільному, так і у примусовому порядку. Таким чином, ЛМКП «Львівводоканал» не вправі провести розподіл особового рахунку № [NUMBER] на три окремі особові рахунки відповідно до площі, яка фактично використовується, з урахуванням встановленого порядку користування квартирою та кількості членів сім`ї, по нарахуванню оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки в даній квартирі встановлені прилади обліку води, що унеможливлює визначення об`єму спожитої води на кожного мешканця квартири окремо. Від представника відповідача ЛКП «Житловик-С» - З.Борох 06.07.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Позивачка [PERSON] , а також відповідачки [PERSON] та [PERSON] не є власниками (співвласниками) спільної часткової власності, не володіють частками квартири [ADDRESS] в натурі, а тому розподіл особового рахунку є неможливим без виділення таких часток в натурі (визначення конкретної площі за кожним зі співвласників) чи встановлення порядку користування квартирою, а також враховуючи технічну можливість здійснення окремого обліку спожитих послуг. Окрім цього, вказала, що діючим законодавством покладено обов`язок по оплаті комунальних платежів на кожного із співвласників (власника, наймача, орендаря), відповідно до частки співвласника у квартирі. У разі ухилення співвласника від виконання своїх зобов`язань по оплаті за комунальні послуги, інші співвласники, які оплачують ці послуги, мають право на стягнення коштів, сплачених ними із співвласника, який таку оплату не проводить. Таким чином, покликаючись на ст. 364 ЦК України, зазначає, що вирішити питання про розподіл особових рахунків, можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка має намір оформити особовий рахунок на своє ім`я, та визначенні площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні цих осіб. Від представника відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Т.Бокало 06.07.2023 надійшли пояснення, у яких остання зазначила таке. Квартира, у якій проживає позивачка [PERSON] , не перебуває у її приватній власності чи у власності будь-кого із учасників справи. Відповідно до довідки, долученої позивачкою до матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , у якій проживають сторони, є комунальною, тобто перебуває у власності Львівської міської ради. У разі, якщо квартира не приватизована, то право на розподіл особового рахунку має кожен із зареєстрованих у житловому приміщенні. У даному випадку необхідно отримати згоду всіх прописаних в квартирі осіб і звернутися до Львівської міської ради з метою укладення окремого договору найму на певну кімнату. Зміна договору найму житла відбувається у порядку ст.104 ЖК України. Після укладення договору найму на окрему кімнату в житловому приміщенні, з`являється право на звернення до підприємства, що надає послуги, для укладення договору з надання комунальних послуг та розподіл особового рахунку. Якщо отримати згоду всіх зареєстрованих осіб в неприватизованому житловому приміщенні осіб неможливо, то необхідно пред`явити в суд позов і зобов`язати Львівську міську раду укласти окремий договір найму на певну кімнату. Таким чином, оскільки позивачкою не долучено до матеріалів справи жодних доказів, які б підтверджували, що нею укладено окремий договір найму із власником квартири Львівською міською радою, не надано доказів, що вона зверталась до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявою про розподіл особового рахунку, а також не доведено, що між сторонами справді існує домовленість стосовно користування квартирою, відтак вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Від представника відповідачки [PERSON] адвоката В. Мельника 13.09.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що відповідачка не визнає позовні вимоги [PERSON] та просить відмовити у задоволенні позову з таких підстав. У 1992 році [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали дозвіл на проживання у квартирі [ADDRESS] , з правом зайняття ліжко-місця, як у гуртожитку, без права кожної з них на якусь окрему кімнату, або квартиру вцілому. [PERSON] та [PERSON] поселились в ізольовані окремі кімнати, а [PERSON] та [PERSON] у прохідну кімнату. Однак, згодом [PERSON] вийшла заміж та поселилась в прохідній кімнаті із сім`єю з трьома дітьми, її чоловік також проживав з ними у вказаному помешканні без реєстрації. Відповідачка [PERSON] у зазначеній вище квартирі зареєстрована, однак приблизно із 2000-х років тимчасово не проживає багато років з поважних на те причин у своїй кімнаті, оскільки така занята [PERSON] та її сім`єю. [PERSON] неодноразово намагалась потрапити до квартири, однак не отримала доступу до помешкання, так як замінені замки. На протязі останніх п`яти років [PERSON] неодноразово намагалась потрапити до квартири, щоб занести деякі речі до своєї кімнати, проте [PERSON] , котра фактично зайняла із своєю сім`єю дві кімнати, чинила перешкоди у доступі та користуванні вказаним помешканням, поводилась агресивно, провокуючи конфліктні ситуації. Разом з тим, спірна квартира є у комунальній власності Львівської міської ради, тому у неї є рівні права із [PERSON] та [PERSON] на користування такою квартирою. Вважає, що встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , та в подальшому розділити особові рахунки на оплату комунальних послуг можна тільки після набуття позивачкою та відповідачами права власності на помешкання і в подальшому виділення в натурі часток за прописаними особами. Ухвалою від 15.09.2023 відмовлено в об`єднанні цивільної справи №464/3172/23 (пр.№2/464/1055/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , ЛМКП «Львівтеплоенерго», ЛМКП «Львівводоканал», ЛКП «Житловик-С», треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) та розподіл особового рахунку із цивільною справою №464/4141/23 (пр.№2/464/1221/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] , ЛМКП «Львівтеплоенерго», третя особа [PERSON] про розподіл особового рахунку. Від представника відповідачки [PERSON] адвоката Загвойської О.В. 25.09.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що відповідачка [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] частково, зокрема, зазначила таке. Запропонований позивачкою [PERSON] порядок користування спірним житловим приміщенням відповідає дійсності щодо занятих площ нею, [PERSON] та [PERSON] . Такий порядок був визначений мешканцями квартири і при вселенні. Особові рахунки з оплати комунальних послуг оформлені на позивачку [PERSON] , а особовий рахунок № [NUMBER] з оплати за теплопостачання на [PERSON] . Однак відповідачка [PERSON] відмовляється надавати грошові кошти за її частку в користуванні комунальними послугами, у зв`язку з чим постійно утворюється заборгованість з оплати комунальних послуг. Прохання розділити особовий рахунок [PERSON] ігнорує, тому вважає, що наявні підстави для розподілу рахунків на оплату житлово-комунальних послуг. Отже, враховуючи те, що розподіл особового рахунку можливий лише за умови укладення з кожним із споживачі окремих договорів про надання послуг та лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я, та визначення приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні, відповідачка [PERSON] визнає позовну вимогу [PERSON] щодо визначення порядку користування квартирою та розподілу особових рахунків. Не визнає відповідачка [PERSON] вимоги позивачки лише в частині щодо стягнення з неї судових витрат. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у позовній заяві, надала пояснення, що відповідають її змісту. Просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Загвойська О.В. у судовому засіданні позов визнали частково, надали пояснення, аналогічні їх доводам, наведеним у відзиві на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Мельник В.Я. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову в повному обсязі з підстав, наведених у відзиву на позовну заяву. Представники відповідачів ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Бокало Т.А., ЛМКП «Львівводоканал» - Засєдко М.В. та ЛКП «Житловик-С» - Борох З.І. у судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог [PERSON] , просили відмовити у задоволенні позову, надали пояснення, які відповідають змісту поданих ними відзивів та письмових пояснень. Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від третьої особи [PERSON] 26.09.2023 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив такий задовольнити. Від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] 25.09.2023 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] в частині розподілу особового рахунку підтримали. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Згідно із частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у квартирі [ADDRESS] , власником якої є Львівська міська рада, зареєстровано восьмеро осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Учасниками справи не оспорюється те, що позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] були вселені у дане житлове приміщення сімейного гуртожитку на підставі службових ордерів. Згідно із зазначеною вище довідкою ЛКП «Житловик-С» №463 від 10.02.2020, а також копії поверхового плану першого поверху будинку [ADDRESS] , та технічного паспорту від 14.07.2023, виданого [PERSON] (інвентаризаційна справа №41184), квартира [ADDRESS] складається із трьох кімнат житловою площею 47,3 кв.м, загальною площею 63,10 кв.м. Відповідно до частин першої, другої статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Положеннями частин першої, другої статті 104 ЖК України визначено, що член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено\~\~ в судовому порядку. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 роз`яснено, що в силу\~статті 104 ЖК,\~суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення (ст. 64\~Житлового кодексу України). Визначення порядку користування таким житловим приміщенням, відбувається або за спільною згодою членів сім`ї квартиронаймача, або за рішенням суду. Тобто, первинне значення у врегулюванні відносин щодо порядку користування квартирою має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд. Оскільки у даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. \~ \~ \~ \~Вказане викладено у постанові Верховного Суду від 23.07.2020 у справі №61-25777св18. Позивачка [PERSON] \~у позовній\~заяві зазначила,\~що фактично\~між нею\~та відповідачами\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~визначено з\~моменту вселення\~порядок користування\~спірною квартирою,\~а саме\~у її\~користуванні перебуває житлова кімната площею 18,1 кв.м; у користування [PERSON] перебуває житлова кімната площею 17,3 кв.м; у користування [PERSON] знаходиться житлова кімната площею 13,7 кв.м, а у їх спільному загальному користуванні перебуває коридор загальною площею 5,5 кв.м, кухня площею 5,3 кв.м., ванна площею 1,9 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м та кладова площею 0,3 кв.м. Відтак, позивачка просить встановити саме такий порядок користування спірною квартирою. Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, відповідачка [PERSON] не погоджується із таким запропонованим позивачкою [PERSON] способом користування спірною квартирою. Більше того, позивачка [PERSON] просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , без врахування усіх зареєстрованих у такій осіб. Зокрема, останньою зазначено щодо виділення окремих кімнат їй та відповідачам [PERSON] , [PERSON] та щодо залишення їм трьом у загальному користуванні коридору, кухні, ванни, туалету та кладової. Однак, з огляду на наведені вище норми ст. 64 ЖК України, такий спосіб користування квартирою буде порушувати права третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що позивачка [PERSON] , всупереч нормам ст.104 ЖК України, із заявою до Львівської міської ради, як власника будинку у комунальній власності, про укладення з нею окремого договору найму на окрему кімнату не зверталась. Таким чином, оскільки у сторін відсутня домовленість щодо користування спірною квартирою, а запропонований позивачкою порядок користування квартирою, визначений без врахування усіх зареєстрованих осіб, які мають право на користування таким житловим приміщенням, позовна вимога [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою є такою, що не підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про розподіл особових рахунків, суд зазначає таке. Пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.п. 7,10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572\~(з наступними змінами та доповненнями) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнаннями. За відсутності згоди між мешканцями квартири щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Таким чином, порядок розподілу витрат на утримання квартири та житлово-комунальні послуги, за умови, що у квартирі мешкає декілька користувачів, та при наявності спору з цього питання, визначений зазначеним нормативним документом у викладеному порядку. Виходячи з положень ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею 104 ЖК України\~та п. 13 зазначених вище Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків встановлено, що спори, які виникають під час користування приміщеннями жилих будинків розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Наведена вище правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.03.2019 у справі № 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18) та у постанові від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20). Враховуючи наведене вище, оскільки позивачка [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] та члени їх сімей користуються спільно квартирою [ADDRESS] , порядок користування спірною квартирою не встановлений, а також не надано доказів щодо технічної можливості здійснення окремого обліку спожитих житлово-комунальних послуг, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судовий збір по справі слід покласти на позивачку.

Outcome: dismissed