Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

24.08.2023 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) . Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 28.09.2023 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 КПК України. Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зняти арешт з нерухомого майна: -Невизначене майно, все майно. Підстава обтяження постанова про арешт нерухомого майна вих.. № 08-07/116, від 21.08.2007 року, відділ державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області. номер обтяження: 5530623 від 22.08.2007року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження5530623 від 22.08.2007року, об`єктом обтяження є невизначене майно, все майно,власником якого є [PERSON] , [INFO] . підставою обтяження є постанова про накладення арешту, вих.. № 08-07/116, від 21.08.2007 року, відділ державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області В липні 2023 року він звернувся до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття ще одного арешту. 14.07.2023 року ним отримана відповідь. В якій зазначається, що моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено в відсутність у відділі станом на 14.07.2023 року будь-яких виконавчих проваджень, за якими стороною є [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Надати більш детальну інформацію щодо вищевказаного виконавчого провадження змоги у виконавчі й службі немає, так як паперові матеріали даного виконавчого провадження, згідно Інструкції з діловодства, зберігались три роки, після чого були знищені. Наявність не знятого арешту на належне йому нерухоме перешкоджає позивачу реалізувати свої права,як власника майна, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2007 року, та свідоцтва про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 14.05.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно.. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 5530623 від 22.08.2007року, об`єктом обтяження є невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON] , [INFO] . підставою обтяження є постанова про накладення арешту, вих. № 08-07/116, від 21.08.2007 року, відділ державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області В липні 2023 року позивач звернувся до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття ще одного арешту. 14.07.2023 року позивачем отримана відповідь. В якій зазначається, що моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено відсутність у відділі станом на 14.07.2023 року будь-яких виконавчих проваджень, за якими стороною є [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Надати більш детальну інформацію щодо вищевказаного виконавчого провадження змоги у виконавчі й службі немає, так як паперові матеріали даного виконавчого провадження, згідно Інструкції з діловодства, зберігались три роки, після чого були знищені. Накладений арешт на майно позивача обмежує права позивача щодо розпорядженням належним йому майном. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, тобто на 14.01.2013 року та ЗУ «Про виконавче провадження», що діє на даний час: виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника згідно зі ст. ст. 49, 39 вказаних ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначеними вище Законами України «Про виконавче провадження», також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно, кошти боржника знімається, ст. 50, 40 вказаних Законів. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що позивач звертався до відділу державної виконавчої служби із прохання про зняття арешту з належного йому нерухомого майна. Тобто позивачем дотриманий досудовий порядок врегулювання зазначеного спору. Проте згідно довідки від 14.07.2023 року № 28.8/19366, встановлено, що згідно із моніторингом автоматизованої системи виконавчих проваджень, що станом на 14.07.2023 року відсутні будь-які виконавчі провадження, де боржником є позивач. Також в листі було зазначено, що Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса ) не може надати більш детальну інформацію, щодо виконавчого провадження у рамках якого було винесено постанову про накладення арешту на майно позивача, у зв`язку з тим, що згідно Інструкції з діловодства, паперові матеріали виконавчих проваджень перебувають на зберіганні три роки, після чого виконавчі провадженні підлягають знищенню, що підтверджується копією довідки. Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи у Верхньодніпровському відділі державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно позивача. Наявність накладеного на належне позивачеві нерухоме майно обмежує його права, як власника зазначеного майна. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна позивача підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073.60 грн., покласти на позивача.

Outcome: approved