Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики грошей від 24.03.2022 року в сумі 11\~700 доларів США основного боргу та 3% річних за період з 25.03.2022 року по 14.06.2023 року в сумі 428,89 доларів США, що загалом становить 12\~128,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2023 року становить 443\~529,36 грн. В обґрунтування позову навела наступне. 24 вересня 2021 року між нею [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рисіною С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2688 (далі договір). Відповідно до п. 1 даного договору вона передала у власність відповідача строком до 24.03.2022 року кошти в сумі 11 700 доларів США. Факт отримання даних коштів відповідач підтвердив своїм підписом під пунктом 2 даного договору. В обумовлений даним договором строк відповідач кошти їй не повернув, спочатку запевняв, що поверне їх найближчим часом, а в подальшому почав всіляко ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань за вищезазначеним договором. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 08.02.2023 р. нею на адресу відповідача було направлено вимогу від 07.02.2023 р. про повернення їй коштів наданих у позику за вищезазначеним договором протягом 30 календарних днів, проте відповідач відмовився її отримувати і вона повернулася їй (трекер відправлення № 5008602497517). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем); строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такими чином, відповідач зобов`язаний їй повернути не тільки позику в сумі 11 700 доларів США, і відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити мені 3% річних за період прострочення, що за період з 25.03.2022 р. по 14.06.2023 р. становить 428,89 доларів США. Отже, загальна сума боргу відповідача станом на 14.06.2023 р. становить: 11700 доларів США (сума основного боргу) + 428,89 доларів США (3% річних) = 12 128,89 доларів США, що за згідно офіційного курсу НБУ гривні до долару США 1 долар США 36,5686 грн. (сайт НБУ http://www.bank.gov.ua) станом на 14.06.2023 р. становить 443 529,36 грн. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше. не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню. В своїй постанові від 16.01.2019 р. по справі № 464/3790/16-ц Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступних правових висновків: 13.1. 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті . Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника с повернення суми коштів саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Таким чином, відповідач повинен сплатити їй суму основного боргу 11 700 доларів США та 3% річних за зазначений період в сумі 428,89 доларів США саме в іноземній валюті доларах США, не їх еквіваленті у гривні. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від представника позивачки надійшла заява, згідно якої останній просить справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не подавав, відзиву на позов не подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір позики грошей (а.с. 5-6), вимога (а.с. 7), розрахунок 3% річних (а.с. 12). Суд,

Outcome: approved