Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її мати [PERSON] з 2000 року постійно хворіла, [INFO] її мати померла. З 2000 року позивач постійно проживала із своїми бабусями: [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які здійснювала догляд та піклування за нею. [PERSON] [INFO] померла, звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала роз`яснення щодо необхідності встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. За адресою [ADDRESS] вона проживає по теперішній час, сплачує комунальні платежі. На підставі викладено просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] понад 5 років, а саме з 2000 року по [INFO], день смерті спадкодавця, та визнати право на спадкування. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України. Заявою від 28.04.2021 року (вх. № 12379) представник позивача адвокат Бузова Тетяна Григорівна усунула недоліки визначені ухвалою суду від 16.04.2021 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Крім того, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Тетяни Олександрівни копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; Суворовського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - витяг про Державну реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; Державного архіву Одеської області - відомості про народження [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На виконання ухвали про витребування доказів, до суду надійшли: 20.07.2021 року Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] 28.07.2021 року (вх. № 22173) копія спадкової справи до майна померлої [PERSON] [INFO] (вх. № 31165) актовий запис про шлюб відносно [PERSON] та [PERSON] . Від представника відповідача Одеської міської ради Балюк Б.О. 18.01.2022 року (вх. № 1216) надійшли письмові пояснення на позовну заяву (а.с.94-97). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Бузової Тетяни Григорівни про залучення до участі в справі співвідповідача [PERSON] (а.с.131). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи в судове засідання по суті (а.с.141). В останнє судове засідання позивач, представник позивача, представник відповідача Одеської міської ради та відповідач [PERSON] не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Бузова Тетяна Григорівна звернулась із клопотанням про можливість проведення судового засідання у відсутність позивача, в клопотанні зазначила, що позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити (а.с.155). Представник відповідача Одеської міської ради про час та місце слухання справи повідомлений, про причини не явки суду не повідомив, з будь-якими клопотаннями на адресу суду не звертався (а.с.154) Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.154), раніше 16.05.2023 року (вх. № 13492) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності, в поданому клопотанні зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.134). З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача та відповідач звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, відповідач Одеська міська рада про час та місце слухання справи повідомлена, представник про причини не явки суду не повідомив, а відтак, підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено, у зв`язку з цим, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази надані стороною позивача на підтвердження обставин позову в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] понад 5 років, а саме з 2000 року по [INFO], день смерті спадкодавця, та визнання права на спадкування, позивач зазначила, що з 2000 року її мати та вона переїхали на постійне місце проживання до бабусі [PERSON] та [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що її мати [PERSON] померла [INFO] коли позивачу було 14 років, після смерті матері, вона залишилась проживати з бабусями, які піклувались та доглядали за нею. Позивач зазначає, що її бабуся [PERSON] померла [INFO] , однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі, у зв`язку з цим змушена звернутись до суду з даним позовом. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 603 (а.с.23). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.11.2015 року, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.25). Судом досліджується копія спадкової справи № 3/2020 заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно спадкової справи, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 64 складений виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області. З заявою про прийняття після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , яка зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , та після смерті якої вона приймає спадщину на підставі ч. 3 ст. 268 ЦК України (а.с. 62-80). Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.126). Щодо місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , судом досліджується довідка від 21.07.2003 року № 1045, згідно якої встановлено, що [PERSON] , 1990 року народження, проживала за адресою [ADDRESS] , з матір`ю (а.с.50). Також, згідно довідки Одеського навчально-виховного комплексу № 125 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Одеської міської ради Одеської області від 13.05.2019 року № 01-26/167 Адміністрація ОНВК № 125 підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась з 01.09.2005 року по 27.06.2007 року в Одеській загальноосвітній школі № 125, закінчила 11 класів та отримала атестат про здобуття повної загальної середньої освіти. За час навчання мешкала за адресою: [ADDRESS] , нею опікувалась бабуся (а.с.31). Допитані в судовому засіданні свідки, а саме: [PERSON] , суду пояснила, що з позивачем, тобто з [PERSON] знайома з дитинства. Свідок зазначила, що позивач переїхала на проживання до бабусі після смерті матері, бабуся виховувала онуку, [PERSON] ходила до школи № 125, весь час до смерті бабусі вони проживали разом (а.с.152). Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] після смерті матері, переїхала на постійне проживання до бабусі, на час смерті матері, [PERSON] було років 12. Зазначила, що дані відомості їй відомі достеменно, оскільки вони є сусідами з 1969 року. Свідок пояснила, що з родиною добре знайома, вони постійно спілкувались та дружили (а.с.153). В судовому засіданні, яке відбулось 15.08.2023 року відповідач [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги підтримує, позивач дійсно з дитинства проживала з його матір`ю [PERSON] .. Отже, з огляду на досліджені докази судом встановлено, що позивач з 2000 року переїхала з матір`ю на проживання до бабусі [PERSON] , після смерті матері, яка померла в 2005 році, залишись проживати з бабусею [PERSON] та перебувала на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивача і спадкодавця має для [PERSON] , суттєве юридичне значення, оскільки підтверджує факт прийняття спадщини після смерті бабусі та оформлення спадкових прав. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 1.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, то свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що і на даний момент позивач [PERSON] продовжує проживати в квартирі бабусі, що безпосередньо підтверджено показами свідків, та письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Щодо позовних вимог про визнання права на спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у главі 29 ЦК України. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача Одеської міської ради викладені в письмових поясненнях щодо відсутності підстав задоволення позовних вимог, оскільки, в ході розгляду справи, обставини на які посилалась позивач, знайшли своє підтвердження письмовими доказами та показами свідків. Реальність сімейних відносин, наявність спільних прав та обов`язків, що притаманні родині, підтвердження матеріалами справи, судом встановлено, що померла [PERSON] є бабусею позивача, яка за життя доглядала за онукою, що також підтвердив відповідач [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки, покази яких не суперечать одне одному, підтверджують спільне проживання позивача з бабусею за однією адресою, вказують на наявність у них спільного побуту, виникнення з цього приводу взаємних обов`язків. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що стороною позивача доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved