Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог: Служби у справах дітей Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради та Служби в справах дітей Куп`янської міської ради та виконавчого комітету, про позбавлення батьківських прав. Позивачка [PERSON] вважає що Відповідач ухиляється від виховання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому просить суд винести рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не проти ухвалення заочного рішення, просила суд слухати справу без застосування технічного запису. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином за місцем свого реєстраційного обліку. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, не надав суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради, органу опіки та піклування, до суду не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, опираючись на поданий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - служби в справах дітей Куп`янської міської ради та виконавчого комітету до матеріалів справи жодної заяви, клопотання, висновку не надали. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] у позивача народилася донька - [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про народження. 15.05.2008 року між донькою позивачки та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, що підтверджується витягом з єдиного реєстру судових рішень. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] донька позивача - [PERSON] померла. Оскільки після народження доньки, і ще за життя [PERSON] мала значні проблеми зі здоров`ям (цукровий діабет 1 типу, епіретинальний фіброз, глаукома, пієлонефрит, панкреатит, піодермія нижніх кінцівок), то позивачка, як к бабуся активно допомагала доньці у догляді за онукою. В 2019 році відповідач за цією позовною заявою покинув родину та з 2021 році створив нову родину. В 2020 році [PERSON] зверталася до суду із позовними заяви до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. На жаль відповідач свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини не виконує. Ще за життя, через остаточне погіршення стану здоров`я, дочка та онука позивача вирішили змінити місце проживання, та переїхали мешкати до м. Кривий Ріг, де вона сама особисто проживає з 2010 року, разом зі своїм цивільним чоловіком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Оскільки покійна донька позивачки бажала нормально устаткувати своє життя на новому для неї місті, то вона винаймала квартиру в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу за адресою: [ADDRESS] , де проживала разом зі своєю донькою [PERSON] без реєстрації місця проживання, і де [PERSON] пішла до 8-го класу КЗШ І-ІІІ ступенів № 73, де [PERSON] навчається й досі. 06.08.2021 року [PERSON] потрапила до лікарні, тож онука переїхала мешкати до позивачки за адресою: [ADDRESS] , де продовжує мешкати й досі. Батько дитини - відповідач по справі не цікавиться життям дитини, ніколи їй не телефонує, взагалі не приймає жодної участі (ані особисто, ані матеріально) у її житті. Онука навчається у школі яка знаходиться на значній віддаленості від фактичного постійного місця проживання, але в зв`язку з тим, що позивачка не має статусу опікуна над неповнолітньою дитиною, вона не може навіть перевести [PERSON] до школи поближче до постійного місця проживання. Наразі, дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка забезпечує онуку всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує онука. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому до мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. З ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Усі вищезазначені обставини свідчать про вольове небажання Відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Така поведінка Відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню позивача як своєї дитини. Згідно висновку виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо можливості позбавлення батьківських прав, то ураховуючи вищевикладене, в інтересах дітей,

Outcome: approved