Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

У травні 2023 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просило: - стягнути з відповідачки заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2020 по 30.04.2023 у розмірі 15 555,20 грн; 3% річних, нараховані на заборгованість за період з 01.09.2020 по лютий 2022 року - 185,10 грн, інфляційні втрати за період з 01.09.2020 по лютий 2022 року - 615,89 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є юридичною особою, предметом діяльності якої є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, систем та обладнання об`єктів соціального побутового призначення, зокрема, технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 8134/0/5-08 від 08.12.2008 житловий будинок [ADDRESS] переданий в обслуговування та експлуатацію позивачу. Відповідачка є власницею квартири 11 у вказаному будинком. До квартири відповідачки безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги. Крім того, 15.07.2009 сторони уклали комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг. Відповідачка неналежним чином виконувала зобов`язання зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 555,20 грн. Згідно ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні витрати в розмірі 615,89 грн та 3% річних у розмірі 185,10 грн. Ухвалою від 13.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 27.07.2023 об 11 год. 20 хв.; установив відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. 27.07.2023 у зв`язку з неявкою відповідачки суд відклав розгляд справи на 11 год. 20 хв. 24.08.2023. 23.08.2023 відповідачка отримала копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду від 13.06.2023. 23.08.2023 відповідачка подала: - заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву; - клопотання про відкладення розгляду справи. 24.03.2023 суд задовольнив клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи на 12 год. 00 хв. 28.09.2023. 28.09.2023 відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви повністю. На обґрунтування своєї позиції зазначила таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 № 206 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилась після 24.02.2022 з дати початку по дату завершення бойових дій. Наразі в Україні введено воєнний стан. Також в умовах сумісного договору з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» в пункті № 6 вказані форс мажорні обставини, де сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили та є існування таких обставин. До обставин непереборної сили відносять, як правило, стихійні природні явища. Суспільні явища (воєнні дії) також можуть визнаватися непереборною силою. У судовому засіданні представник позивача просила долучити до справи копію довіреності від 01.09.2023, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію наказу № 175-к від 30.08.2023, копію рішення № 01/04092023 від 31.08.2023. У судовому засіданні відповідачка просила продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив на позовну заяву. Представник позивача у судовому засіданні не заперечувала проти продовження відповідачці строку на подання відзиву на позовну заяву та зазначила, що відповідь на відзив подавати не буде. Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 28.09.2023, суд продовжив відповідачці строк на подання відзиву на позовну заяву, прийняв відзив та долучив його до справи. У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки заборгованість була нарахована згідно з установленими тарифами, а 3% річних та інфляційні втрати нараховувались з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Доводи відповідачки щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості вважає нікчемними, оскільки бойові дії в м. Києві не проводяться. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила таке. Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206 заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилась після 24.02.2022 до завершення бойових дій. Крім того, у п. 6 договору, який укладено з позивачем зазначено, що в разі настання форс-мажорних обставин, споживач звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. ТОВ «Ковальська - житлосервіс» є юридичною особою, предметом діяльності якої є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним і фізичним особам. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» « 8134/0/5-08 від 08.12.2008 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий в обслуговування та експлуатацію ТОВ «Ковальська - житлосервіс» (а.с.14). Відповідно до розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1455 від 28.11.2008 житловому будинку присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] (а.с.15). Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про право власності від 11.11.2009 (а.17). 15.07.2023 сторони уклали комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, за умовами якого позивач зобов`язався виконувати комплекс робіт по утриманню будинку, прибудинкової території, надавати житлово-комунальні послуги, а відповідачка зобов`язалась не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок позивача за надані послуги (а.с.20-22). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання щодо сплати спожитих житлово-комунальних послуг у останньої за період з 01.03.2023 по 30.04.2023 уторилась заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком складає 15 555,20 грн (а.с.23). Відповідачка, заперечуючи щодо розміру нарахованої заборгованості та підстав стягнення цієї заборгованості, посилалась, зокрема, на встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 206 заборону стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утворену після 24.02.2022 з дати початку по дату завершення бойових дій. Разом із тим, суд відхиляє зазначені доводи відповідачки, з огляду на таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 місто Київ не входить до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Оскільки на території м. Києва не велись бойові дії у спірний період, до правовідносин, які виникли між сторонами незастосовні заборони щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Крім того, відповідачка заперечуючи щодо стягнення з неї заборгованості, посилалась на п. 6 комплексного договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг від 15.07.2009. Суд відхиляє доводи відповідачки, з огляду на таке. Відповідно до п. 6 зазначеного договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили. Строк виконання зобов`язань за цим договором в такому разі відкладається на період існування таких обставин. У випадку існування обставин непереборної сили більше 3-х місяців, кожна зі Сторін може письмово повідомити іншу Сторону про розірвання договору, з обов`язком проведення розрахунків. Суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність - це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони. Цивільно-правова відповідальність полягає в застосуванні до боржника в інтересах кредитора установлених законом або договором правових заходів впливу, що має для нього негативні, економічно-невигідні наслідки майнового характеру (наприклад, штраф, пеня). Отже, відповідачка помилково посилається на п. 6 комплексного договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг від 15.07.2009, як на підставу стягнення саме заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у спірний період. Оскільки відповідачка не виконувала належним чином зобов`язань щодо сплати отриманих від позивача житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим за період з 01.09.2020 по 30.04.2023 утворилась заборгованість у розмірі 15 555,20 грн, розмір якої відповідачка не спростувала, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги. Щодо вимог про стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних втрат, суд керується таким. Крім стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2020 по 30.04.2023, позивач просить також стягнути з відповідачки 3% річних річних, нараховані на заборгованість за період з 01.09.2020 по лютий 2022 року - 185,10 грн та інфляційні втрати за період з 01.09.2020 по лютий 2022 року - 615,89 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. Дані обставини є загальновідомими та доказуванню не підлягають. Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», оскільки позивач не здійснював відповідачці нарахування 3% річних та інфляційних втрат після 23.02.2023, відповідачка не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved