Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме, невиконання судового рішення про стягнення заборгованості, в якому позивач став новим кредитором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору №GL48N718070_I_6 про відступлення права вимоги від 30.07.2020 право вимоги за кредитним договором №101-05/02-2008 від 13.02.2008, укладеним з ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , банком відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». На момент відступлення права вимоги відповідачі не виконали рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №101-05/02-2008 від 13.02.2008, яке перебуває на виконанні, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з клопотанням про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке задоволено ухвалою суду від 02.07.2021. У зв`язку з невиконанням судового рішення позивач просить стягнути з відповідачів, відповідно до ст.625 ЦПК України 221950,62грн. інфляційних та 41218,86грн. 3% річних з простроченої суми за період з 27.04.2020 по 26.04.2023. Ухвалою Шевченківського районного суду від 29.05.2023 дану цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому його явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою вказаною в позовній заяві. Крім того, враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідачів не відоме, останні повідомлялись про час та місце проведення судового розгляду шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а відтак вважаються належно повідомленими про судовий розгляд на підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 13 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №101-05/02-2008 на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти на суму 50800 доларів США. Того ж дня між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки для забезпечення належного виконання кредитного договору №101-05/02-2008. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за кредитним договором №101-05/02-2008, ПАТ КБ «Надра» звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя (відповідачів у даній справі). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2010 по справі №2- 4156/10 позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] задоволено, стягнуто солідарно на користь банку суму заборгованості за кредитним договором №101-05/02-2008 у розмірі 458272,06грн. 30.07.2020 року між ВАТ «КБ «Надра» та\~ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_6 відповідно до якого право вимоги ВАТ КБ «Надра» до відповідачів 1, 2 за кредитним договором №101-05/02-2008 перейшло до ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2021 замінено стягувача у виконавчому листі №2- 4156/10 з ПАТ КБ «Надра» на нового кредитора ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». В силу наведеного, у ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» як у правонаступника ПАТ «КБ «Надра» виникло право вимагати у відповідачів сплати інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення. За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 703/2718/16-ц від 19 червня 2019 року. Разом з вищезазначеною судовою практикою, 11 квітня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду винесена постанова по справі № 758/1303/15-ц. В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернулась до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду. Так, в цьому рішенні Верховний Суд дійшов таких висновків щодо правильного застосування норм права: (пункт 16. рішення ВС) «Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.» (пункт 17. рішення ВС) «Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила, відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.» Так, в правовідносинах, що склались між Позивачем та Відповідачами зобов`язання виникнуло з кредитного договору та підтвердилось саме на підставі кредитного договору та відступлення права вимоги за цим кредитним договором. (пункт 18. рішення ВС) «За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржник сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.» Отже, зобов`язання Відповідачів перед Позивачем є грошовим зобов`язанням. (пункт 43. рішення ВС) «Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Як установлено з матеріалів справи, саме з такими позовними вимогами позивач звертається до суду,

Outcome: approved