Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору б/н від 24.06.2009 року в розмірі 25 002,37 грн. та судові витрати в розмірі 1 600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.06.2009 року відповідач отримав кредит в розмірі 29 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язаний за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість 25 002,37 грн., яка складається з наступного: 6 825,20 грн. заборгованість за кредитом; 14 440,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 069,49 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1166,78 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.\~ 10 березня 2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було постановлене заочне рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 266 грн. 10 коп. та судові витрати в розмірі 1 360,90 грн. 12 жовтня 2020 року від представника відповідача адвоката Топчийова Є.В. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2017 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2020 року заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасоване. Цивільну справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання у справі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.\~ Згідно письмових пояснень вказав, що підписавши анкету-заяву від 24.06.2009 р. і довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 24.06.2009 р., [PERSON] тим самим уклала з банком договір про надання банківських послуг, який відповідно до ст.634 ЦК є договором приєднання. Відповідно до підписаної клієнтом анкети-заяви, відповідач погодилась, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування які викладені у довідці про умови кредитування, складають договір про надання банківських послуг. Зазначив, що умови кредитування належним чином погоджені з відповідачкою, що підтверджується підписаними нею анкетою-заявою і довідкою про умови кредитування. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Топчийов Є.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність відповідача, зазначив, що з позовними вимогами не згодні. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої зазначено, що відповідач з позовними вимогами не згодна у повному обсязі. Зазначив, що позивачем до матеріалів справи не додано докази, що [PERSON] ознайомилася з правилами та умовами кредитування, відсутня виписка з рахунку з дня укладення кредитного договору і до 31.12.2016 року, оскільки відповідач сплачувала кошти на погашення заборгованості. Крім того, неможливо перевірити наданий позивачем розрахунок заборгованості. Просив суд прийняти до уваги Постанову ВП ВС від 3 липня 2019 року, зауважив, що відповідач вважає, що вона виконала усі умови та повернула кошти позивачу у повному обсязі, сплативши за період з 24.06.2009 року по 31.12.2016 рік суму у розмірі 109 616,55 гривень. Вказав, що не зрозуміло, згідно розрахунку, куди йшли кошти після сплати одноразово великої суми. Наприклад, станом на 01.05.2012 рік, згідно розрахунку заборгованості не має, але відповідачем сплачено 11000 гривень (04.05.2012 року), 3500 гривень (17.05.2012 року), 7000 гривень (19.05.2012 року). На цей час повинна бути переплата, а її немає згідно роздруківки. Інший приклад: на 26.08.2012 рік заборгованість складає 7987,94 гривні, при цьому нічого не знімається, тільки сплачується на погашення відповідачем, але на суму погашення не зменшується заборгованість за тілом кредити: а де ж переплата, яка існувала на 01.06.2012 року. Крім того, зауважив, що відповідач мешкає та зареєстрована в місті, яке входить до переліку міст, у якому поширюється Закон України «Про АТО», який з 14.04.2014 року заборонив банкам нарахування штрафних санкцій, пені тощо. Заборона нарахування передбачено ст.2 Закону України № 1669-7 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року. В даній частині вимоги позивачу повинно бути відмовлено. На підставі наведеного відповідач винен позивачу 6825,20 гривень (згідно розрахунку), а сплатив за це 109 616,55 гривень, в результаті чого є переплата у сумі 102 791,35 гривень (109 616,55 гривень 6 825,20 гривень), а тому позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі. Крім того, представником відповідача надані уточнення до відзиву, згідно яких він вказав, що оскільки в матеріалах справи відсутній документ про ознайомлення з тарифом послуги, відповідач самостійно зробила альтернативний розрахунок, у результаті чого станом на 01.01.2017 рік за кредитним договором б/н від 24.06.2009 року є переплата у сумі 71948,83 гривень. Приймаючи до уваги місце проживання відповідача та на підставі\~ Закону України «Про АТО» виходить, що відповідач переплатила позивачу грошові кошти у сумі 71948,83 гривень за кредитним договором б/н від 24.06.2009 року, а тому є всі підстави для відмови у позові в повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.\~ Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено споживчий договір кредиту (а.с.7-14) шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк» умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір. Споживчий строковий кредит кошти, що надаються кредитодавцем споживачеві на придбання продукції. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період сплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Згідно копії статуту у новій редакції ПАТ КБ «ПриватБанк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.19). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 17.03.2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.51). Відповідач підписала анкету-заяву, а також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що свідчить про погодження з їх умовами, на момент розгляду справи є дійсними, підписаними відповідачем з метою реального настання прав та обов`язків. Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Відповідно до довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що з 24.06.2009 відбувся старт карткового рахунку, періодично відбувалася зміна кредитного ліміту, якими відповідач, згідно виписки по рахунку фактично користувалася. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою» Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік.\~ Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки і картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Праві користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримані виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строк платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.06.2009 року вбачається, що станом на 31.12.2016 року відповідач має заборгованість 25 002,37 грн., яка складається з наступного: 6 825,20 грн. заборгованість за кредитом; 14 440,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 069,49 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 166,78 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом -\~ЦК України) за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2\~статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідачем до суду наданий самостійно складений розрахунок за кредитним договором. Як зазначає представник відповідача, відповідач станом на 01.01.2017 року за кредитним договором б/н від 24.06.2009 року має переплату у сумі 71\~948,83 грн. При складанні даного розрахунку відповідачем враховані всі суми коштів, які вона вносила на картковий рахунок для погашення існуючої заборгованості за кредитом. Представником позивача до суду надано виписку з банківського рахунку за період з 24.06.2009 року по 01.01.2017 року, згідно якого вбачається, що [PERSON] отримала кредитну картку, активно користувалася нею (знімала кошти у банкоматах, здійснювала перекази на інші картки, розраховувалася за покупки в магазинах). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.12 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарської операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань, виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо. Виписка по рахунку, надана представником позивача, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за простроченим тілом кредиту, що відповідає п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св18). При цьому, відповідач не спростувала факт отримання кредитної картки та отримання за нею кредитних коштів, отже, не заперечувала факт укладення кредитного договору. Однак, при складанні розрахунку відповідач не вказала, що вона користувалася кредитним коштами, а не тільки вносила грошові кошти на кредитний рахунок для погашення заборгованості, що вбачається із розрахунку заборгованості та витягу з рахунку щодо руху коштів по кредитному договору по кредитному договору б/н від 24.06.2009 року.\~ Так, дійсно, деякий час відповідач погашала заборгованість за кредитом, навіть періодично мала переплату, однак, з червня 2013 року, маючи заборгованість за кредитом в сумі 7\~011,84 грн., перестала сплачувати регулярні платежі за кредитом внаслідок чого заборгованість за кредитом збільшувалась. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того,\~відповідно до\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг,\~а також\~власноруч підписаної\~відповідачем Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», позивач має право нараховувати відсотки та інші платежі за користування кредитом у встановленому розмірі.\~ Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині кредиту у розмірі 6 825,20 грн. - заборгованість за кредитом; 14 440,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 21 266,10 грн.\~ Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 069,49 грн., та штрафів відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 166,78 грн. штраф (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.\~ Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.\~ Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживала у м. Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області, що є територією на якій здійснювалася антитерористична операція, і тому слід застосувати вимоги ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 069,49 грн., та штрафів відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 166,78 грн. штраф (процентна складова), оскільки суд вважає за необхідне з урахуванням верховенства права, виваженості, справедливості застосувати ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з приставкою «та» а не або, оскільки як вбачається з умов договору усе це нараховане за тілом кредиту станом на 31 грудня 2016 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 069,49 грн., та штрафів відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 166,78 грн. штраф (процентна складова) не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч.3 ст.\~12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України).\~ Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1\~360,90 грн.\~ \~

Outcome: partial