Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач-1, Печерський ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ), Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач-2, ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ), у якому просить: встановити неправильність в актовому записі про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року, складеному ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ, щодо прізвища нареченої (дружини), яке зазначено як « [PERSON] », та зобов`язати ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ внести зміни до актового запису про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року, складеного ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ, а саме: прізвище нареченої (дружини) після державної реєстрації шлюбу змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; встановити неправильність в актовому записі про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року, складеному ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ, щодо по батькові нареченої (дружини), яке зазначено як « [PERSON] », та зобов`язати ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ внести зміни до актового запису про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року, складеного ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ, а саме: по батькові нареченої (дружини) змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.12.1987 року позивач уклала шлюб з [PERSON] (далі - [PERSON] ), про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області складено актовий запис № 2880. Відомості до цього актового запису було внесено російською мовою як: прізвище чоловіка - « [PERSON] », прізвище дружини - « [PERSON] ». Також подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , складене російською мовою, в якому так само зазначено прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу як « [PERSON] ». 23.10.2010 року позивачу видано паспорт громадянина України, в якому прізвище визначено українською як « [PERSON] ». 07.03.2023 року позивач повторно отримала свідоцтво про реєстрацію шлюбу, в якому прізвище дружини українською вказано « [PERSON] », а по батькові - « [PERSON] ». Отже, прізвище та по батькові, вказані в зазначеному свідоцтві про шлюб не ідентифікують особу позивача, оскільки вона має прізвище « [PERSON] », а по батькові - « [PERSON] ». Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 16.03.2023 року Печерський ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ відмовив у зміні відомостей щодо прізвища позивача в актовому записі про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 16, 273 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ, ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ про зобов`язання вчинити дії та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.07.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року відкладено розгляд справи на 09.10.2023 року. Позивач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 05.12.1987 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 2880, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.12.1987 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Відомості у вказаному свідоцтві про шлюб внесено російською мовою як: прізвище чоловіка - « [PERSON] », прізвище дружини - « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.03.2023 року Печерським ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ повторно, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 05.12.1987 року складено відповідний актовий запис № 2880. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . У зазначеному свідоцтві про шлюб по батькові позивача вказано [PERSON] . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.10.2010 року Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено українською мовою: « [PERSON] ». Згідно з відміткою у паспорті «Сімейний стан» 05.12.1987 року зареєстровано шлюб позивача з [PERSON] . Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] , виданої 25.02.1998 року Сумською державною податковою адміністрацією, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено українською мовою: « [PERSON] ». Згідно з копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено українською мовою: « [PERSON] ». За Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 16.03.2023 року Печерським ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ відмовлено у зміні відомостей щодо прізвища позивача після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про шлюб № 2880 від 05.12.1987 року, складеному ВДРАЦС у м. Суми СМУ МЮ, у зв`язку з тим, що при реєстрації шлюбу заявниця та її чоловік реалізували своє право на вибір прізвища після державної реєстрації шлюбу, обравши спільне подружнє прізвище [PERSON] , яке має бути відображене в офіційних документах заявниці. Згідно з копією Експертного висновку від 14.05.2012 року № 056/248-m прізвища [PERSON] (паспорт, картка фізичної особи - платника податків, записи [PERSON] ) та [PERSON] (паспорт, картка фізичної особи - платника податків, записи [PERSON] ), а також рос. [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, записи російською мовою [PERSON] , [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. За положеннями ст. 22 цього Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. За змістом пп 2.13.1 п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 17.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). За змістом п. 9 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по - батькові, місця і дати народження). У п. 11 вказаної постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 05.12.1987 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, складене російською мовою, в якому зазначено прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу як « [PERSON] ». Разом з тим, з копії паспорта позивача - громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.10.2010 року Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] , виданої 25.02.1998 року Сумською державною податковою адміністрацією, та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] вбачається, що вірним прізвищем позивача є « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] », натомість з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.03.2023 року Печерським ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ повторно, вбачається, що в ньому помилково зазначено прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », а по батькові позивача - « [PERSON] ». З огляду на зазначене, та враховуючи, що встановлення неправильності в актовому записі про шлюб позивача породжує для неї юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивач у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, її усунення можливо лише у судовому порядку шляхом встановлення неправильності в актовому записі про шлюб та зобов`язання відповідача-2 вчинити дії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак, позов до відповідача-2 підлягає задоволенню. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем визначено в позовній заяві відповідачем-1 Печерський ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ. Так, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. З позовної заяви вбачається, що позовних вимог до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ позивач не пред`явила. Відтак, Печерський ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ є неналежним позивачем у даній справі. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 761/30025/16-ц. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивач не пред`явила позовних вимог до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ, при цьому, клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи залучення до участі у справі співвідповідача позивач не заявляла, з огляду на пред`явлення позову до неналежного відповідача - Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147,20 грн., що підтверджується квитанцією 32528798800006511296 від 20.03.2023 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування судових витрат 2 147,20 грн.

Outcome: approved