Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Адвокат Томіна О.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 114. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ведення домашнього господарства, які поступово призвели до втрати між ними почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просила суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду та смс повідомлень, а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик до суду, про що свідчать поштові повідомлення та довідки, які знаходяться у матеріалах справи. Заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Не скористався своїми правами, не надав до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 червня 2014 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги і любові один до одного. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. Щодо вимог позивача про стягнення на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявлена сума на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень підтверджується, наданими суду доказами: договором про надання правової допомоги № 09/05/23 від 09 травня 2023 року, укладений між АО «Правовий шлях» та [PERSON] ; актом № 17/05/23 від 17 травня 2023 року приймання-передачі (надання послуг) до договору № 09/05/23 про надання правової допомоги від 09 травня 2023 року; платіжною інструкцією № 0.0.3004199947.1 від 18 травня 2023 року про сплату [PERSON] за адвокатські послуги згідно акту № 17/05/23 від 17 травня 2023 року у розмірі 6000, 00 грн. Отже, судом встановлено, що з боку позивача дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу, розмір яких склав 6000, 00 гривень. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000, 00 грн. є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Позивачем надано суду докази щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень, при цьому, враховуючи відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вказані судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved