Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

05 вересня 2023 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що з 11 червня 2011 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя між сторонами стало неможливим. Кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони разом не проживають. Діти постійно проживають разом з позивачкою у Фінляндії та знаходяться на її утримані. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріально дітям не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає, внаслідок чого позивач сама повністю утримує дітей та забезпечує їх усім необхідним. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, у зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 11 червня 2011 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Скадовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно положень\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Згідно ст. 8 ЗУ « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуально, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття нею пов`язаних загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України Ne789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Після розірвання стосунків діти залишися проживати з матір`ю, що підтверджується посвідками на право проживання у Фінляндії. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, домовленостей про сплату аліментів між батьками немає. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved