Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Яготинської міської ради за якою просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу, прибудову, загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., ганок, сарай, вимощення, літню кухню-сарй, погріб, гараж, колодязь, вбиральню, огорожу, ворота з хвірткою, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що весь період часу, починаючи з моменту завершення будівництва та на сьогодні, позивач проживає у вказаному будинку, має в ньому зареєстроване місце проживання, однак до органу місцевого самоврядування з проханням визнати за ним право особистої власності на вказаний будинок та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно відповідно до процедури, яка діяла на час закінчення будівництва, не звертався. Оскільки позивачем було закінчено будівництво самого будинку, прибудови до нього, господарських будівель і споруд і різні роки, а саме в проміжок часу з 1980 по 1994 роки, а тому через внесення численних змін законодавства позивач не може оформити право власності через те, що в різні роки були передбачені різні процедури оформлення права власності. Ухвалою від 26.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 28.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи без її участі та без позивача, позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, за якою просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням виконавчого комітету районної Ради депутатів трудящих міста Яготин від 14 березня 1977 року № 107 [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , площею 600 кв.м. (дану адресу відповідно до довідки Яготинської міської ради № 46 від 12.06.2023 р. змінено на [ADDRESS] відповідно до рішення виконкому Яготинської міської ради від 02.02.1988 року № 19). В 1980 році на даній земельній ділянці позивач завершив будівництво будинку садибного типу (літер: «А») з прибудовою (літер: «а») загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., а в подальшому за цією ж адресою ним були зведені наступні господарські будівлі та споруди: в 1980 році ганок, сарай (літер: «Д»), вимощення ( № II»), в 1985 році - літня кухня-сарай (літер: «Б») та погріб (літер: «В»), в 1988 році - гараж (літер: «Е»), в 1990 році - колодязь ( № 5»), в 1992 році - вбиральня (літер: «Є»), в 1994 році - огорожу ( № 6»), ворота з хвірткою (№7»), що підтверджується даними інвентаризаційної справи № 0223012, а саме технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, листом КП Київської обласної ради» «Київське обласне бюро технічної інвентаризації № 0223012/1 від 22.02.2023 року та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу Т101:0299-4215-8242-7291). Згідно з результатами проведеної Комунальним підприємством Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» технічної інвентаризації на вищевказаній земельній ділянці відсутні об`єкти, які відповідно до діючого законодавства вважаються об`єктами самочинного будівництва, доказом чого є лист від 22.02.2023 року № 0223012/1. Юридичне оформлення права власності на земельну ділянку за місцем проживання було здійснене позивачем в 2017 році на підставі рішення Яготинської міської ради від 06.07.2017 року № 937-21-VII про передачу [PERSON] в приватну власність земельної ділянки (кадастровий номер: 3225510100:06:048:0039) площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Весь період часу, починаючи з моменту завершення будівництва позивач до органу місцевого самоврядування з проханням визнати за ним право особистої власності на вказаний будинок та видати свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідно до процедури, яка діяла на час закінчення будівництва, не звертався. Також, позивач не проводив реєстрацію права власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами через Бюро технічної інвентаризації, про що свідчить лист-відповідь Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22.02.2023 року № 0223012/2. На даний час офіційним визнанням та підтвердженням державою факту набуття речового права на нерухоме майно, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державна реєстрація таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. З даного Закону державна реєстрація прав у Державному реєстрі є обов`язковою. Саме з фактом проведення такої реєстрації пов`язаний момент виникнення речового права на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 18 даного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не мас наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Оскільки позивачем було закінчене будівництво самого будинку, прибудови до нього, господарських будівель і споруд в різні роки, а саме в проміжок часу з 1980 по 1994 роки, на даний час не існує єдиного нормативно-правового акту, яким врегульовано питання необхідності прийняття в експлуатацію таких об`єктів. Так, у разі державної реєстрації права власності на об`єкти, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, відповідно до вимог абз. 3 п. 78 вищевказаного Порядку, документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не вимагається, а от до об`єктів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року, застосовується процедура прийняття в експлуатацію. Разом з тим, позивач не може її пройти, оскільки серед переліку документів, визначених п. 2 розділу Ш Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158, передбачений документ, який ніколи позивачем не виготовлявся - це копія технічного паспорта, складеного до 01 грудня 2021 року, відомості про який внесені виконавцем до Реєстру будівельної діяльності. Відповідно до п. 9 ч. 1 cт. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для проведення державної реєстрації права власності є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до п. 1 ч. 2 cт. 16 Цивільного кодексу України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до cт. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що [PERSON] здійснено будівництво будинку з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності з цільовим призначенням саме для такого будівництва, на земельній ділянці відсутні об`єкти самочинного будівництва, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved