Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 квітня 2005 року було зареєстровано шлюб із відповідачкою. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що їхня сім`я з відповідачкою остаточно розпалася, шлюбні стосунки фактично припинені та подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 04 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 18 травня 2023 року відповідачка надала суду заяву, в якій просила надати строк на примирення з огляду на можливість збереження шлюбу між сторонами. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року сторонам у справі надано строк для примирення 4 місяці. 05 вересня позивачем було подано заяву, у якій останній зазначив, що з відповідачкою давно не проживають разом, спілкуються виключно на тему дітей, у свою чергу, відповідачка, починаючи з квітня 2023 року, жодного разу не зверталась до нього з питанням збереження їхнього шлюбу, тому збереження шлюбу з відповідачкою не є можливим, у зв`язку із чим позовні вимоги підтримує повністю та просить суд не продовжувати строки для примирення, а укладений між сторонами шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17 квітня 2005 року виконавчим комітетом Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 1, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 16 березня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, повторно виданими Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08 грудня 2021 року та 07 грудня 2021 року відповідно. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу (далі - СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджував, що між спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні стосунки та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Майновий спір між сторонами на теперішній час відсутній. Місце проживання спільних дітей разом з відповідачем визначено сторонами у добровільному порядку. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved