Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 10811,09 грн за кредитним договором № б/н від 13.07.2006, понесені судові витрати. На обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.07.2006. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000 грн 00 к., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 3.2 та 3.3 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу відповідно до умов Договору. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 28.01.2018 по 28.07.2018. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 18.08.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Сокирченко Т.П. та 03.09.2021 отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, спадкування обов`зків відбулося відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, оскільки, відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 13.07.2006 становить 10811,09 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10811,09 грн, в тому числі - заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10811,09 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.02.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 12.05.2023 ухвалою суду витребувано: - від Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; - від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміли Павлівни (м. Полтава, вул. Європейська, б. 113) належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ; - від АТ КБ "Приватбанк": 1) інформацію про рух коштів на картковому рахунку [PERSON] для виплат (пенсійна картка) щодо повернення суми зайво зарахованої пенсії після смерті пенсіонера на вимогу Управління Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави; 2) дані щодо дати отримання вимоги від Управління Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави про повернення пенсії [PERSON] , зарахованої після його смерті; - від Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України інформацію щодо повернення фонду коштів зайво перерахованої пенсії після смерті пенсіонера [PERSON] АТ КБ "Приватбанк", а також дати направлення до АТ КБ "Приватбанк" вимоги про повернення помилково зарахованих коштів після смерті пенсіонера. Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.08.2023 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою [ADDRESS] . Копія позовної заяви направлена його законному представнику [PERSON] . Участь у справі сторін та інших учасників справи. 03.10.2023 учасники справи, які належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, на судовий розгляд не з`явилися. Від представник АТ КБ "Приватбанк" Забари В.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її часті та вказала, що кредитором померлого боржника [PERSON] АТ КБ "Приватбанк" пропущено строк, встановлений частиною 2 статті 1281 Цивільного кодексу України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, оскільки про смерть [PERSON] 26.01.2018 його кредитору - позивачу у справі, стало відомо 19.02.2018, отже протягом 6 місяців від цієї дати, тобто до 19.08.2018 мав подати позов до спадкоємців померлого боржника або заявити про свої вимоги нотаріусу, незалежно від настання строку вимоги. Проте, таких дій в установлений Цивільним кодексом України строк, позивачем здійснено не було, претензія кредитора, в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, надіслана АТ КБ "Приватбанк" нотаріусу Сокирченко Т.Б. лише у серпні 2021 року, а з позовом до суду кредитор звернувся у грудні 2022 року, отже, ним втрачено право вимоги. Нова редакція статті 1281 Цивільного кодексу України набрала чинності 04.11.2018 - після спливу 6 місяців від дня, коли кредитор довідався про відкриття спадщини боржника [PERSON] , та на спірні правовідносини не поширюється. Якщо суд дійде висновків про обґрунтованість вимог позивача до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , просила застосувати позовну давність від дня, коли позивачу стало відомо про смерть боржника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про причини неявки не повідомили. Від законного представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18.) Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 13.07.2006 [PERSON] підписав заяву на відкриття рахунку та надання банківських послуг в ЗАТ КБ "Приватбанк" (а. с. 30). [PERSON] отримав в АТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , старт карткового рахунку 17.07.2006, термін дії картки до 10/15, з початковим кредитним лімітом 5000,00 грн (а. с. 29, 42). У подальшому кредитну картку було перевипущено два рази, останню 01.11.2015 за № [NUMBER] з терміном дії до 10/19, тип Універсальна (а. с. 42). Як слідує з довідки про зміну умов кредитування (а. с. 29), за картковим рахунком [PERSON] кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: встановлено на рівні 5000,00 грн 31.07.2006, збільшено до 10000,00 грн 13.08.2007, востаннє 01.08.2018 встановлено на рівні 0,00 грн. [PERSON] користувався кредитними коштами із 17.09.2006 по 05.09.2017, що слідує з виписки по рахунку позичальника (а.с. 19-28). 30.04.2009 найменування ЗАТ КБ "Приватбанк" змінено на ПАТ КБ "Приватбанк". З 21.05.2018 найменування ПАТ КБ «Приватбанк» змінено на АТ КБ «Приватбанк», що не є перетворенням юридичної особи. Державну реєстрацію змін в найменуванні банку проведено 14 червня 2018 року. До заяви на відкриття рахунку та надання банківських послуг в ЗАТ КБ "Приватбанк" від 13.07.2006, позивачем долучено Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розміщених на офіційному сайті ПриватБанку https://privatbank.ua, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а. с. 31, 32-41). Згідно з наданими банком розрахунками, станом на 26.01.2018 (дата смерті боржника) заборгованість склала 10811,09 грн, з яких: за тілом кредиту 10811,09 грн, в т. ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 10811,09 грн; станом на 26.01.2018 заборгованість обліковується у сумі 10811,09 грн. та включає заборгованість за простроченим тілом кредиту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 66 від 26.01.2018 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.02.2018 Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а. с. 51, 125). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 1216, статті 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного статтею 1219 Цивільного кодексу України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 Цивільного кодексу України. Як вказував неодноразово Верховний Суд в постановах від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, від 10 червня 2020 року у справі №646/6493/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: коло спадкоємців, які прийняли спадщину; чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені статтею 1282 Цивільного кодексу України; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 Цивільного кодексу України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини 1 статті 1282 Цивільного кодексу України. Щодо дії норми статті 1281 Цивільного кодексу України в часі слід зазначити таке. Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, які зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин. (Постанова ОП КЦС Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 671/22/19). Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Особливістю дії у часі норм процесуального права є те, що така дія має негайний характер, і це означає обов`язок застосування норми, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Конституційний Суд України має позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп). Для визначення дії нормативно-правового акта у часі та, відповідно, для з`ясування того, чи поширюється його юридична сила на конкретні правовідносини, необхідно встановити: 1) момент набуття чинності нормативно-правового акта; 2) наявність або відсутність у новоприйнятому нормативно-правовому акті порядку та строків набрання ним чинності в цілому та/або окремих його положень, а також особливості застосування нормативно-правового акта у певний період часу (як правило, це визначається у «Перехідних положеннях»); 3) момент виникнення та закінчення правовідносин, на регулювання яких спрямована дія акта; 4) чи був чинним на момент виникнення та закінчення правовідносин нормативно-правовий акт; 5) чи містить нормативно-правовий акт положення, які скасовують або пом`якшують відповідальність особи. Розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. На момент смерті [PERSON] 26.01.2018, стаття 1281 Цивільного кодексу України, була в такій редакції: 1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 3 липня 2018 року прийнято Закон України № 2478-VIII, відповідно до якого стаття 1281 Цивільного кодексу України викладена в такій редакції: 1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначений закон набрав чинності 04.11.2018, але відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» закону, його введення в дію починається з 04.02.2019, тобто після смерті спадкодавця. Згідно з позицією Конституційного Суду України розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що 28.07.2021 АТ КБ «Приватбанк» направило претензію кредитора до приватного нотаріуса Сокирченко Т.П. (а. с. 53), в якій просило включити кредиторські вимоги банку на суму 10811,09 грн в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини після смерті позичальника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до пункту 3.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус приймає претензії від кредиторів спадкодавця та реєструє їх у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. за вих. №155/02-14 від 25.08.2021 (а. с. 54), претензія АТ КБ "Приватбанк" до спадкодавця [PERSON] , прийнята 20.08.2021, індексний № 248/02-14, інформація про претензію доведена до відома усіх спадкодавців, які прийняли спадщину шляхом надсилання листів, станом на 25.08.2021 свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] не видавались. 06.09.2021 засобами поштового зв`язку позивачем було направлено листи-претензії [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації: [ADDRESS] (а. с. 55, 56, 57, 58-59), які залишено без реагування. За даними Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 22.05.2023 № 01-12-05-09/628 встановлено, що на момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , значились зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 108). Із матеріалів спадкової справи № 12/2018, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 17.07.2018 на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах малолітнього сина [PERSON] , було заведено спадкову справу. Факт смерті [PERSON] підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.02.2018 Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. 17.07.2018 за вих. № 116/02-14 приватним нотаріусом Сокирченко Т.П. було направлено запит до ПАТ КБ "Приватбанк" про надання інформації про наявність страхових виплат, номер та вид грошових рахунків, суми заощаджень (страхових виплат) з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, а також час внесення їх до ПАТ КБ "Приватбанк" на ім`я спадкодавця [PERSON] , а також про наявність заповідального розпорядження та дату його вчинення по кожному рахунку окремо. [PERSON] 11.02.2014 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., відповідно до якого усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів в рівних частинах дочкам: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). 24.07.2018 із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12, 16). 28.07.2021 за вих. № SAMDN44000008280357 претензія АТ КБ "Приватбанк" кредитора щодо боржника [PERSON] , приватним нотаріусом Сокирченко Т.П. прийнята 20.08.2021, індексний № 248/02-14, претензія доведена до відома усіх спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом надсилання листів 25.08.2021 (33-39). Із витребуваної судом інформації від АТ КБ "Приватбанк" про рух коштів на картковому рахунку [PERSON] для виплат (пенсійна картка) щодо повернення суми зайво зарахованої пенсії після смерті пенсіонера на вимогу Управління Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави та даних щодо дати отримання вимоги від Управління Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави про повернення пенсії [PERSON] , зарахованої після його смерті вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , остання пенсія, зарахована на його картку [NUMBER] 02.02.2018. 19.02.2018 до банку надійшов лист від Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави про повернення пенсії [PERSON] , зарахованої після його смерті, повернення банком здійснено 19.02.2018, на підтвердження даної інформації надано виписку по пенсійному рахунку [PERSON] (а. с. 110, 113-121). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відсутності пред`явлення вимог до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] протягом шести місяців від дня, коли позивач міг дізнатися про відкриття спадщини, а саме з 19.02.2018, тобто, з дати отримання банком листа від Пенсійного фонду у Подільському районі м. Полтави про повернення пенсії [PERSON] , зарахованої після його смерті, повернення якої банком здійснено 19.02.2018, таке право в позивача припинилося зі спливом встановленого статтею 1281 Цивільного кодексу України строку, в редакції на час виникнення та існування відповідних правовідносин. Водночас, претензія кредитора за вих. № 28.07.2021 за вих. № SAMDN44000008280357 була направлена позивачем до нотаріальної контори 28.07.2021, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого частиною 3 статті 1281 Цивільного кодексу України. Таким чином, судом встановлено, що АТ КБ "Приватбанк" звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора з порушення шестимісячного строку, встановленого пунктом 2 статті 1281 та статтею 1270 Цивільного кодексу України, в редакції на час виникнення та існування відповідних правовідносин, наслідком чого, відповідно до частини 4 статті 1281 Цивільного кодексу України, є позбавлення права вимоги. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку, про відмову в позові по суті позовних вимог, не підлягає розгляду заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed