Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

В травні 2023 року представник позивача ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 28 022,69 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 239,58 грн., 3 % річних у розмірі 384,17 грн., а всього 29 646,44 грн., а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правчину допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надає послуги із управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка знаходиться в користуванні відповідача. Позивач вказує, що у вказаному будинку та квартирі, позивачем безперебійно надаються житлово-комунальні послуги. Однак, в порушення вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідач ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 28 022,69 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 239,58 грн., 3 % річних у розмірі 384,17 грн., а всього 29 646,44 грн. Посилаючись на викладене, а також у зв`язку із неналежним виконання відповідачем зобов`язань по сплаті коштів за житлово-комунальні послуги, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену заборгованість із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.05.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.08.2010 р. Позивач та відповідач уклали Договір 230/1 про надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій від 21 дистопада 2012 року. Позивач, відповідно до Акту приймання-передачі будинку був Виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку по [ADDRESS] . З травня 2020 по березень 2023 року відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Позивач забезпечує надання житлово-комунальних послуг, в т.ч. відповідачу, як власнику квартири в зазначеному будинку, - до переліку яких належать: утримання будинку та прибудинкової території, вивезення відходів, обслуговування пожежних систем, ліфтів, тощо, про що відповідач отримує відповідні рахунки на оплату. Підтвердженням того, що позивачем дісно надавались житлово-комунальні послуги є копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, копії Договору №107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 р., Договору №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012 р., Підрядного договору №16-08-2013-то від 01 серпня 2013 р.; Договору №47 від 01.10.2012, Договору №40 від 01.09.2022 року. Будь-яких заяв щодо фактичного не проживання відповідача у зазначеній вище квартирі, відмов відповідача від споживання житлово-комунальних послуг, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до п.п. 17, п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач в повному обсязі надав комплекс житлово-комунальних послуг та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що відповідач зобов`язання щодо належної оплати коштів за надані позивачем житлово-комунальні послуги виконує неналежним чином, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 28 022,69 грн., інфляційних втрат у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання в розмірі 1 239,58 грн, 3 % річних в розмірі 384,17 грн, є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який стороною відповідача спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про погашення ним заборгованості, стороною позивача доведено неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача - адвокатом Закарлюкою Н.С. у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат ТОВ "Перший український експертний центр" на професійну правничу допомогу, а саме: завірена копія Договору №15/9 про надання правової допомоги від 15.09.2022 року; завірена копія Акту приймання-передачі наданих послуг від 26.04.2023 року щодо підготовки та подання адвокатом позовної заяви. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. При ухвалені рішення не було вирішено питання щодо правничої допомоги понесеної [PERSON] , що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу представника позивача ТОВ "Перший український експертний центр" - адвоката Закарлюки Н.С.та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Перший український експертний центр" витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 5 000 грн. Крім того, в порядку ст. 133, 137, 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн., оскільки, стороною позивача було надано суду достатні докази, які підтверджують фактичне понесення позивачем цих судових витрат в пред`явлених до стягнення розмірах.

Outcome: approved