Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, уточнивши який обґрунтовувала тим, що [INFO] у м.Путивль Сумської області помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Будучи спадкоємцями за законом, позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] зареєстрована у цій квартирі, тому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , не проживала з [PERSON] , який помер [INFO] у м.Путивль Сумської області, на момент відкриття спадщини за місцем реєстрації по [ADDRESS] , а також визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на неї. Відповідач повторно\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~заяви про\~розгляд справи\~за її\~відсутності не\~подавала,\~в силу\~ч.7\~ст.128,\~ч.4\~ст.130\~ЦПК України\~вважається таким,\~що повідомлена\~належним чином\~про час\~і місце\~судового засідання\~(а.с.68,73). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [INFO] у м.Путивль Сумської області помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , позивача у справі та батько [PERSON] , відповідача у справі (а.с.7,8,53-54). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 9 листопада 2020 року відбулась реєстрація спадкової справи №204/2020 після смерті [PERSON] (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [PERSON] на підставі рішення Виконкому Путивльської міської Ради народних депутатів №122 від 25 червня 1992 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9-14) У вказаній квартирі на день смерті [PERSON] були зареєстровані його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] , відповідач у справі (а.с.15,45). Комісійними актами від 30 листопада 2012 року, 3 листопада 2014 року та 2 вересня 2022 року, засвідчених депутатами Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , яка з 2002 року проживає разом зі своєю сім`єю у РФ (а.с.16-18). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса №146/02-31 від 2 вересня 2022 року [PERSON] звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а також повідомила, що претендує на 1/2 частину у спільному майні подружжя, яке складається з вищевказаної квартири, однак отримати відповідне свідоцтво про право власності бажає пізніше. Однак, як було встановлено нотаріусом, спадщину також прийняла дочка померлого [PERSON] , оскільки була зареєстрована разом із спадкоємцем на момент смерті, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, оскільки вона має право на частину спадкового майна, тобто на 1/4 частину квартири, оскільки спадщину прийняли два спадкоємці першої черги за законом (а.с.20). Відповідно до листа Виконавчого комітету Путивльської міської ради №02-20/2020 від 6 вересня 2023 року та корінця ордера на житлове приміщення №1732 від 15 листопада 1988 року, [PERSON] було видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] зі складом сім`ї 2 особа [PERSON] та [PERSON] (а.с.79,80) Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6\~ст.29 ЦК України\~передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами\~ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Отже, сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у справі \~№ 937/10434/19-ц. З огляду на те, що дослідженими судом доказами спростовується зазначена у постанові нотаріуса обставина про те, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона на день смерті спадкодавця [PERSON] , понад десять років не зявлялась за адресою реєстрації, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в частині встановлення факту того, що [PERSON] не проживала з померлим [PERSON] на момент відкриття спадщини за місцем реєстрації. Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після, то вона підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Як встановлено судом в ході дослідження доказів, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла 1/2 частина квартири [ADDRESS] , а на іншу 1/2 частину квартири, яка є спільним майном подружжя, позивач планує отримати свідоцтво про право власності, про що повідомила нотаріуса. Оскільки в ході розгляду справи встановлено факт того, що [PERSON] , відповідач у справі, не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як вбачається з копії матеріалів спадкової справи відповідних заяв про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, суд, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , - на ту половину спадкового майна, на яку за постановою нотаріуса має право відповідач. Що стосується іншої 1/4 частини квартири, що входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , то позивач не позбавлена можливості звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири після померлого [PERSON] , оскільки це її право ніким не оспорюється, тому суд не може підміняти собою органи нотаріату.

Outcome: partial