Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17 та стягнення з відповідача аліментів на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час проживання однією сім`єю з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року було ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 грн. З цього часу, у неї змінився матеріальний та сімейний стан Зокрема, вона уклала шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народився син [PERSON] . З 20.12.2019 вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим не працює. Крім цього, витрати на утримання сина суттєво зросли, що пов`язано з інфляційними процесами в країні та зміною курсу гривні. Син за останні роки підріс та почав відвідувати ліцей, потребує спеціалізованих підручників, відвідує спортивний клуб, заняття з англійської мови, потребує лікування зубів, ходить на курси з програмування та робототехніки. Для забезпечення належного харчування та розвитку дитини з віком необхідні значні кошти. Нинішній розмір не покриває затребуваних потреб дитини, позивач на не має можливості в повній мірі забезпечувати спільного сина сторін, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позивач та її представник в судовому зсіданні позов підтримали, з мотивів, наведених у ньому. Відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 1600,00 грн., вказуючи, що офіційно не працевлаштований, та має лише тимчасові доходи. Ухвалою суду від 13.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думку сторін, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі 1400,00 грн. щомісячно, починаючи з з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. Постановою Апеляційного суду Львівської області віл 11 вересня 2018 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року залишено без змін. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 08 червня 2019 року позивач уклала шлюб з [PERSON] [INFO] у шлюбі в [PERSON] та позивачки народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу т.в.о. начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 19.12.2019 [PERSON] вибула у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до наказу начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 25.10.2022 [PERSON] продовжила відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною чотирирічного віку. Відповідно до довідки ЦНАП від 26.09.2022 [PERSON] зареєстрована та проживає у м. рудки, за [ADDRESS] . Сім`я складається з сина [PERSON] , 2015 р.н.; батька [PERSON] , 1960 р.н.;, матері [PERSON] , 1962 р.н. Відповідно до копії трудової книжки, відповідач [PERSON] з 15.12.2015 офіційно ніде не працює. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач працює неофіційно та має неофіційні доходи, про що він пояснив в судовому засіданні. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання та спеціального харчування. Також змінилося матеріальне становище позивачки, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та жодних доходів не отримує Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає. Крім того, змінилося матеріальне становище позивачки, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Суд відхиляє заперечення відповідача, що він, внаслідок скрутного сімейного становища, не може сплачувати аліменти у розмірі, який перевищує 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з огляду на те, що він має нестабільний дохід та утримує матір, оскільки відповідач не є особою з інвалідністю, здатний влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти на дитину у розмірі, який би забезпечував фізичний та духовний розвиток дитини. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1400,00 грн. щомісячно на 3000 грн. щомісячно. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 850 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог (3000/3500)х992,40), оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial