Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23.05.2008 року у відділі державної реєстрації актів громадського стану м.Уплєнген Німеччина, актовий запис № 17. У позові вказує на те, що позивачка та відповідач познайомились, подружились на початку 2008 року. Позивачка неодноразово приїжджала до відповідача в гості, а згодом вирішили укласти шлюб. Однак по домовленості між сторонами такий шлюб був укладений на території Німеччини, де на той час вони перебували. Зазначає, що після реєстрації шлюбу сторони проживали спочатку на території Німеччини за адресою відповідача, а через короткий проміжок часу переїхали до України, до місця постійного проживання позивачки. Сторони проживали у шлюбі декілька місяців та зрозуміли, що не зможуть проживати разом. Відповідач позбавлений розуміння та не бажав навіть збагнути, що таке сімя, сімейні цінності, основи формування взаємоповаги та любові в сімї, що призводить до неминучих конфліктів, сварок, непорозумінь, які виникли на основі тяжких випробувань, що раптово прийшли до їх сімї, і які відповідачу виявилися не посилі, обравши більш легкий та безвідповідальний крок не проживати разом. Посилається на те, що відповідач постійно конфліктував та не бажав зрозуміти позивачку, а у середині серпня 2008 року, не повідомивши, покинув позивачку і з цього часу не цікавився життям позивачки та не відповідав на мобільні дзвінки. Таким чином, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, а саме розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Король С.В., в судове засідання не з`явилися, однак представник подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим через оголошення, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України\~передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~в зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 23.05.2008 року у відділі державної реєстрації актів громадського стану м.Уплєнген Німеччина, актовий запис № 17., що підтверджується свідоцтвом про одруження РАЦС м.Уплєнген Німеччина, справа №35/08 НЕ (а.с. 29). Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2\~ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.\~114, ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі\~ст. 51 КонституціїУкраїни, ст.ст.\~24,56,\~104-105,\~110,\~112,\~114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved