Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 1993 року, виданого Відділом приватизації житла. У заяві зазначила, що [PERSON] через свого представника по довіреності, звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу з метою посвідчення договору купівлі-продажу належної заявнику частки квартири [ADDRESS] . Листом від 14.07.2023 року за № 246/01-16 нотаріусом повідомлено, що свідоцтвом про право власності на житло, що видане Відділом приватизації житла м. Полтави 05.06.1993 року, неможливо встановити факт належності майна [PERSON] з огляду на різницю в написанні її імені. Так, згідно з розпорядженням (наказом) від 05.06.1993 року № 4371 Відділом приватизації житла м. Полтави видано свідоцтво про право власності на житло від 05.06.1993 року, яким, зокрема, посвідчено право спільної сумісної власності за [PERSON] (прізвище заявниці до шлюбу). На час оформлення свідоцтва про право власності на житло не було звернено уваги на правильність написання імені заявника і лише нещодавно виявлено наявність помилки у свідоцтві. Таким чином у свідоцтві про право власності на житло, яке є правовстановлюючим документом, допущена помилка у написанні імені заявника, замість правильного " [PERSON] " помилково вказано " [PERSON] ". Зазначені розбіжності не надають можливості заявнику розпоряджатися належним їй майном. Тому заявник просила суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 5 червня 1993 року, що видане Відділом приватизації житла м. Полтава на підставі розпорядження (наказу) від 5 червня 1993 року № 4371 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,1 кв. м. Інші заяви по суті справи або клопотання учасниками справи суду не подавалися. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Бурбу Кирила Володимировича представляти її інтереси в суді. Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника. Також зазначив, що заяву вони підтримують в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, звернувшись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Також зазначили, що проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вони не заперечують. Враховуючи відсутність підстав, що передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 05 червня 1993 року Відділом приватизації житла видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). При цьому у вказаному свідоцтві ім`я одного із співвласників - [PERSON] - зазначені невірно, як [PERSON] замість правильного - [PERSON] . Зазначене є помилкою, оскільки згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Октябрського райвиконкому м. Полтави, на час видачі свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 1993 року її прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] (а.с. 4). У зв`язку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 09 березня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Таким чином з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що вірно прізвище, ім`я та по батькові заявника: [PERSON] , а у свідоцтві, яке видане їй та іншим співвласникам, її ім`я вказано невірно як [PERSON] . Крім зазначених вище доказів вказане підтверджується залученими до матеріалів справи доказами в їх сукупності, в тому числі: паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 28 липня 2011 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, згідно якого прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] (а.с. 7-8); карткою фізичної особи - платника податків [PERSON] від 29 липня 2011 року (а.с. 3). Таким чином встановлено, що співвласником вказаної вище квартири є [PERSON] . Але у зв`язку з неправильним написанням її імені як [PERSON] замість правильного - [PERSON] заявник позбавлена можливості підтвердити, що саме вона є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 1993 року, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого відділом приватизації житла на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позасудовим порядком заявник встановити факт належності їй правовстановлюючого документа можливості не має. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до приписів Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 року, на підставі рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат. Можливість внесення виправлень до свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачена. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити, встановивши даний факт.

Outcome: approved