Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Козловської Ю,П., звернувся до суду із позовом до територіальної громади Старостинського округу №2 с. Дорошівці Вікнянської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якому просить визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, площею 0,80 га та 0,75 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адмінмежах Дорошовецької сільської ради Заставнівського ( Чернівецького) району Чернівецької області. Позивач посилається на те, що\~\~ввона являється\~\~спадкоємицею\~\~вказаного майна померлої за заповітом.\~\~З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до приватного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом,\~\~проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаноою щодо строків на подання заяви про прийняття спадщини. Маючи на руках заповіт, а також правовстановлюючі документи на майно померлої, вона вважала, що будь - коли може оформити спадщину після смерті матері. На підставі викладеного, просила встановити додатковий строк для подання заяви і прийняття спадщини за зазповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представниця - адвокат Козловська Ю.П. в підготовче засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві клопотали про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - територіальної громади Старостинського округу №2 с.Дорошівці Вікнянської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до приписів ч.2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2016 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, площею 0,80 га та 0,75 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адмінмежах Дорошовецької сільської ради Заставнівського (Чернівецького) району Чернівецької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №177993, виданого 09.07.2007 на підставі розпорядження Заставнівської РДА від 20.03.2007 № 140 та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 178051, виданого 27.06.2007 на підставі розпорядження Заставнівської РДА від 20.03.2007 № 140. Вказаны земельны ділянки, як і решту спадкового майна [PERSON] , згідно заповіту, посвідченого секретарем Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Дилей С.О. та зареєстрованого в реєстрі за №36, який на час відкриття спадщини скасований та змінений не був, заповіла позивачці по справі [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом після смерті [PERSON] та претендували на неї, немає. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73065499 від 04.07.2023 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №164/2023. Постановою приватного нотаріуса Бурдейної Г.П. №60/02-31 від 06.07.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском нею 6-тимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. З урахуванням наведених правових положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса після закінчення встановленого законом шестимісячного строку, будучи спадкоємицею за заповітом, маючи на руках заповіт та правовстановлюючі документи на спадкове майно, мала "законні сподівання" на отримання "активу", а саме на можливість в будь-який час належним чином оформити право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , що призвело до пропуску строку на прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту невизнаних прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

Outcome: approved