Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за розпискою у розмірі 99867 грн. 83 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно розписки від 03.03.2023 року відповідач отримав від позивача грошові кошти у загальному розмірі 99867 грн. 83 коп., які зобов`язався повернути у повному обсязі до 08.03.2023 року. Проте до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 20.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до розписки від 03.03.2023 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 99687 грн. 83 коп., які зобов`язався повернути у повному обсязі до 08.03.2023 року. Також у розписці наявні підписи свідків, які були присутні під час складання відповідачем даної розписки. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 1 та 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі №6-63 цс13 (постанова від 18.03.2013 року), яка є обов`язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, судом установлено, що відповідач свого зобов`язання за договором позики від 03.03.2023 року не виконав, грошових коштів у строк та в порядку, передбаченому цим договором, позивачеві не повернув. Таким чином, суд вважає доведеними позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за розпискою, при цьому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі, який зазначено у розписці, а саме у розмірі 99687 грн. 89 коп. Отже, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1071 грн. 67 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial