Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідач зникла з життя дитини в серпні 2020 року, повернулась проживати на тимчасово окуповану територію, а саме м. Щастя Луганської області. Останні три роки відповідач не допомагає ні матеріально, ні фізично, ні морально. Дитина повністю перебуває на вихованні та утриманні позивача, тому змушений був звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 14.08.2023 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 13.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] та про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки повідомив заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Турійської селищної ради Волинської області, як орган опіки та піклування - Ваврищук Вікторія Олександрівна, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.08.2019 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . 09.02.2023 року Турійська селищна рада Волинської області дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки було встановлено, що мати на протязі 4 років не цікавиться життям дитини, не приймає участі у його вихованні та забезпеченні. Службою у справах дітей проведено обстеження умов проживання родини позивача, відповідно до якого вони проживають в одноповерховому будинку, який складається з чотирьох кімнат, кухні, ванної кімнати та коридору. Створено усі умови для дитини, є власна кімната з усіма зручностями. Дитина забезпечена іграшками, книжками, одягом та взуттям. За час навчання у дошкільному закладі мати успіхами дитини не цікавилася, батьківські збори не відвідувала.. Відповідно до ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. П. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо малолітніх дітей, підтвердивши даний факт написанням заяви про визнання позовних вимог. З урахуванням найкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі хоча відповідач офіційно і працевлаштований, суд погоджується, що можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд на підставі ст.182 СК України враховує матеріальний стан сторін, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, має задовільний стан здоров`я, оскільки інше не доведено, тому має можливість надавати допомогу дітям та виконувати покладені на нього законом аліментні обов`язки., крім того враховує позицію відповідача щодо визнання позовних вимог. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки в позовній заяві заявлено дві вимоги, за одну з яких судовий збір було сплачено позивачем при подачі позовної заяви, а від сплати за іншу вимогу позивач був звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved