Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] приходиться їй колишнім чоловіком, з яким вона проживала у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.11.2019 у справі 460/3592/19 шлюб між ними було розірвано. 11 жовтня 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Діти постійно проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. [PERSON] матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач із дітьми зв`язок не підтримує, участі у вихованні дітей не приймає. Життям, здоров`ям та розвитком дітей відповідача зовсім не цікавиться, за весь цей час не виявляв бажання бачитись з дітьми і фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню. За весь час окремого проживання відповідач жодного разу не привітав дітей з днем народження, з днем Миколая , чи з приводу якогось іншого свята, жодного разу не був у навчальному закладі, де навчаються діти. Станом на грудень 2022 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 101 319,58 грн. З урахуванням наведеного, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 01.05.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.06.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву, якою зменшив позовні вимоги, а саме просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 18.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її захисник - адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім цього просить судові витрати залишити за позивачем. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи - виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності із врахуванням при прийнятті рішення наданого висновку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.09.2023, є дата складення повного судового рішення 25.09.2023. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 2011 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 2012 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2018 року, що сторонами не оспорюється. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.11.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 16 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №68 розірвано. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 02.08.2019 у справі 460/3593/19, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] , в користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, на кожну дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви - 16.07.2019. Крім цього судом встановлено, що 11.10.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбу у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис 2224. Після реєстрації шлюбі дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Крім того, виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком затвердженого рішенням виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області №224 від 14 липня 2023 року. У відповідності до ст.164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17). Судом під час розгляду справи у судовому засіданні не було встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або, що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 1073 грн 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання представника [PERSON] адвоката Зозулі А.В. судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved