Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Рух справи 19.12.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом [PERSON] , в якій позивач просить: - розірвати шлюб між ним і відповідачем - [PERSON] , зареєстрований 18.04.2017 виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, про що складено актовий запис № 5; - визначити місце проживання доньки - [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] за місцем його реєстрації: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 23.12.2022. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запит надійшла до суду 24.02.2023. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2023 відкрито загальне провадження у справі, підготовче засідання було призначено на 13.07.2023. У зв`язку з перебуванням головуючого суддя на лікарняному, 13.07.2023 підготовче засідання не відбулось та було перенесено на 27.07.2023, проте оскільки станом на 27.07.2023 суддя продовжувала перебувати на лікарняному, 27.07.2023 підготовче засідання було перенесено на 05.10.2023. У підготовче засідання, призначене на 05.10.2023 з`явились сторони у справі, яким оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2023, зокрема, роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини; у межах справи № 760/18955/22 залишено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку продовжено розглядом у даному судовому засіданні. Присутній у судовому засіданні 05.10.2023 позивач на задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач щодо вимог про розірвання шлюбу не заперечувала, в цій частині позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити. Сторони у судовому засіданні наполягали на прийнятті рішення у справі в частині розірвання шлюбу та просили строк для примирення не надавати. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Обґрунтування позову Позовна заява в частині вимог про розірвання шлюбу обґрунтована, зокрема, тим, що протягом останнього року, через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин в червні 2022 року. В позові вказується, що будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, спосіб життя. Наголошується, що шлюб носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити спільним інтересам сторін. Щодо правової позиції відповідача Як вже зазначалось, присутня у судовому засіданні 05.10.2023 відповідач, щодо позовних вимог про розірвання шлюбу з позивачем не заперечувала, просила позов в цій частині задовольнити. Встановлені судом фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що 18.04.2017 між сторонами у справі - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 5 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.04.2017, а.с. 13). У цьому шлюбі у подружжя народилась дитина: донька - [PERSON] , [INFO] , про що 21.09.2017 Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис за № 370 (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.2017, а.с. 12). Позивач стверджує, що через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, спроби примиритися результатів не дали, шлюб носить формальний характер. Відповідач щодо розірвання шлюбу з позивачем не заперечує, на примирення не погоджується. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За змістом ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція відповідно до якої: «Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України. Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Беручи до уваги те, що ні у заяві про перегляд заочного рішення, ні в апеляційній скарзі на рішення місцевого суду [PERSON] не обґрунтовувалась необхідність надання строку на примирення подружжя, а також враховуючи те, що [PERSON] не бажає зберігати подружні відносини із заявником доводи відповідача про порушення його права на призначення подружжю строк для примирення є безпідставними.» Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам як позивача, так і відповідача, збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує, що за змістом ч.ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даній справі відповідачем позов про розірвання шлюбу фактично визнано. Обставин, за яких визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. З урахуванням викладеного у сукупності, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд роз`яснює, що відповідно до п.п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Щодо розподілу судових витрат Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним за подання позову судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу (992,40 грн, а.с. 1), що становить 496,20 грн. Іншу частину сплаченого позивачем судового збору (496,20 грн) слід стягнути на його користь з відповідача ( [PERSON] ). Враховуючи викладене,

Outcome: approved