Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Виклад позиції позивача. 13.06.2023 року від представника Брацлавської селищної ради як органу опіки та піклування, на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява до [PERSON] , третя особа на стороні позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яка мотивована тим, що 16 лютого 2023 року до Брацлавського селищного голови звернувся староста Монастирського старостинського округу Брацлавської селищної ради Сташевський Б.В. із клопотанням розглянути питання про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане клопотання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Брацлавської селищної ради. Комісією встановлено наступне: З 2012 року по 2022 рік у селі Яструбиха Тульчинського району Вінницької області спільно проживали, без реєстрації шлюбу, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час їхнього спільного проживання народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , був народжений до моменту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] . Відповідно наданих Брацлавській селищній раді документів, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та наймолодшого сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради за № 94 від 15.05.2023 року, [PERSON] починаючи з 2022 року не проживає на території Монастирського старостинського округу. На даний час [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Літинської селищної ради Вінницької області за № 151 від 16.02.2023 року. Відповідач проживає разом із новим співмешканцем та своїм наймолодшим сином [PERSON] , [INFO] . За час своєї відсутності [PERSON] взагалі перестала цікавитись життям своїх старших трьох дітей. Не виявляє жодного бажання займатися їхнім вихованням та надавати матеріальну допомогу на їх утримання, не піклується про їхній стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Кошти, які [PERSON] отримує від держави на утримання дітей, вона витрачає лише на себе та свого наймолодшого сина. Зі слів [PERSON] , [PERSON] неодноразово покидала сім`ю під час їхнього спільного проживання, при цьому не відвідуючи дітей, не беручи участі у їхньому вихованні та матеріально не підтримуючи їх. Питання невиконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово розглядалось на Комісії. Зокрема на засіданні Комісії, яке відбулося 20.02.2023 року, проводилась чергова бесіда з [PERSON] щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків. Також [PERSON] було попереджено, що у випадку подальшого невиконання нею своїх батьківських обов`язків, Брацлавська селищна рада буде змушена звернутись до суду із позовом про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На засіданні Комісії, яке відбулося 12.05.2023 року, [PERSON] повідомила, що протягом трьох місяців відвідувала дітей один раз. Цей факт підтвердив присутній на засіданні [PERSON] . Також, з його слів, протягом трьох місяців [PERSON] ніякої участі у житті трьох дітей не приймала. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , увесь час проживають із [PERSON] 12 травня 2023 року [PERSON] до Брацлавської селищної ради було подано заяву про бажання стати опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 03.07.2023 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача 02.10.2023 року на адресу суду від представника відповідача, адвоката Зайця Б.В. надійшли письмові пояснення. 02.10.2023 року у судовому засіданні представник відповідача, адвокат Заєць Б.В. подав заяву про допит свідків. Інших заяв і клопотань від позивача, відповідача та третьої особи по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 15.06.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 03.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 02.10.2023 року у задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Зайця Б.В. про допит свідків відмовлено, оскільки остання подана у порушення вимог, встановлених ч. 3 ст. 91 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача Ямполь І.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо задоволенні позовної заяви у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Заєць Б.В. просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач хоч і не проживає разом із дітьми, однак приймає участь у їхньому вихованні та утриманні. Відповідач перестала проживати разом із [PERSON] , оскільки останній неодноразово вчиняв до неї домашнє насильство, ображав її та застосовував фізичну силу. У зв`язку із цим, вона погодилася на окреме проживання. Оскільки старші діти ходили до школи, було погоджено щоб вони залишилися проживати із їхнім батьком [PERSON] . Відповідач неодноразово приїздила до своїх дітей, однак [PERSON] перестав пускати її до будинку, а дітям заборонив спілкуватися із нею. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що староста Маностирського Старостинського округу Сташевський Б.В. звернувся до Брацлавської селищної ради із клопотанням, у якому зазначив, що на території Монастирського старостинського округу в с. Яструбиха проживає сім`я [PERSON] [INFO] , на утриманні якого перебувають неповнолітні діти: [PERSON] - [INFO] , навчається Монастирській філії Брацлавського ліцею №1, 3 клас; [PERSON] - [INFO] , навчається в Монастирській філії Брацлавського ліцею №1, 1 клас; [PERSON] - [INFO] - прийомний син - навчається в Монастирській філії Брацлавського ліцею №1, 5 клас. Мати [PERSON] [INFO] відсутня на протязі шести місяців. За цей час вона не відвідувала дітей та не цікавилася умовами їх проживання. Тому просить винести питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] і надати опікунство над: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] [PERSON] так, як він постійно здійснював та здійснює догляд в продовж відсутності матері (а.с.8) Начальником служби у справах дітей Брацлавської селищної ради 20.02.2023 року та 12.05.2023 року була проведена індивідуально-профілактична бесіда з [PERSON] з метою виконання батьківських обов`язків (а.с.11-12, 49-50) Відповідно до довідки, виданої виконкомом Брацлавської селищної ради № 94 від 15.05.2023 року, [PERSON] [INFO] не проживає на території Монастирського старостату на протязі року (а.с.13, 48). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 151 від 16.02.2023 року, [PERSON] [INFO] проживає на території Літинської селищної ради без реєстрації у будинку за адресою: [ADDRESS] , з грудня 2021 року по даний час (а.с.14) [PERSON] народився [INFO] в с. Торків, Тульчинського району Вінницької області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.15, 51) Державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.16-17) Як вбачається із характеристики на [PERSON] , останній здобуває освіту у 5 класі Монастирської філії Брацлавського ліцею № 1. Проживає з вітчимом [PERSON] , дідусем та бабусею. Вони приділяють належну увагу вихованню хлопчика. За кошти вітчима постійно харчується в шкільній їдальні (а.с.18) [PERSON] народився [INFO] в с. Бортники, Тульчинського району Вінницької області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19, 52) [PERSON] здобуває освіту у 3 класі Монастирської філії Брацлавського ліцею № 1. Проживає з біологічним батьком, дідусем та бабусею. Вони приділяють належну увагу вихованню хлопчика. За кошти батька постійно харчується в шкільній їдальні (а.с.22) [PERSON] народився [INFO] в м. Немирів, Немирівського району Вінницької області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.23, 53) Державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.24) [PERSON] здобуває освіту у 1 класі Монастирської філії Брацлавського ліцею № 1. Проживає з батьком [PERSON] , дідусем та бабусею. Вони приділяють належну увагу вихованню хлопчика. За кошти батька постійно харчується в шкільній їдальні (а.с.25) [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, працює трактористом в Брацлавському КПП, що підтверджується характеристикою, виданою 13.02.2023 року старостою Монастирського старостинського округу (а.с.28) Як вбачається із довідки про склад сім`ї від 15.05.2023 року, [PERSON] проживає в с. Яструбиха Тульчинського району Вінницької області та до складу сім`ї входять: [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , прийомний син, [INFO] ; [PERSON] , син, [INFO] (а.с.29) Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 01.05.2023 року, проведеного в громадянина [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , умови проживання знаходяться у задовільному стані. Під час відвідування було виявлено, що гр. [PERSON] разом із дітьми проживають у власному будинку, але ще не переоформленому. Умови проживання задовільні, під час обстеження у кімнатах чисто, прибрано, одяг випрасуваний, складений. У ванній кімнаті на даний час проводиться ремонт. Утримують підсобне господарство. Продуктами харчування родина забезпечена. Для дітей, які проживають разом із [PERSON] створені усі належні умови для виховання та розвитку дітей, мають окремі спальні місця, стіл для вивчення уроків, мають одяг відповідно до сезону, для розвитку іграшки та книги. [PERSON] , який є батьком [PERSON] та вітчимом старших дітей, тривалий час виховує дітей сам (а.с.31) Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Брацлавської селищної ради від 12.05.2023 року № 33, з 2012 року у с. Яструбиха Тульчинського району проживали гр. [PERSON] та [PERSON] , офіційно у шлюбі не перебували та під час їхнього спільного життя народилися четверо дітей: [PERSON] , [INFO] (батько записаний згідно ч. 1 ст.135 СКУ), [PERSON] , [INFO] (проживає разом з батьком [PERSON] ), [PERSON] , [INFO] (батько записаний згідно ч. 1 ст.135 СКУ) діти проживають з гр. [PERSON] , найменший [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з мамою. З 2022 року [PERSON] стала проживати окремо від співмешканця та дітей, займалася виключно своїм життям та життям найменшого сина. [PERSON] взагалі перестала цікавитися старшими трьома дітьми. Мати не виявляла жодного бажання займатися їхнім вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітніх синів не надавала. На даний час гр. [PERSON] проживає у [ADDRESS] . З 2022 року [PERSON] ( [PERSON] та офіційно батько [PERSON] , [INFO] ) один займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Зі слів чоловіка, мати не дарувала подарунків своїм дітям ні на День народження, ні на День святого Миколая, а ні на Новий рік. Коли діти хворіли, мати їх не відвідувала, не цікавилася станом їх здоров`я та не надавала жодної матеріальної допомоги на лікування. Мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним для харчування та медичним доглядом. Не бачиться з дітьми, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу. [PERSON] повідомила, що у дітей була лише один раз протягом трьох місяців. Внаслідок цього, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Брацлавської селищної ради вирішила вважати за доцільне звернутися до суду, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.33-35) 02.10.2023 року разом із письмовими поясненнями, на адресу суду від представника відповідача, адвоката Заєць Б.В. надійшли докази, які суд не може прийняти до розгляду, скільки останні подані в порушення вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України. Порядок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно ст.6 СК України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При вирішенні даної справи, суд враховує також і практику ЄСПЛ, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, вказано на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). Крім того, згідно із положеннями частин четвертої, п`ятої статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (Постанова від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15-ц, також постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 2, ч.3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь дитини аліментів в частині суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Також суд роз`яснює, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Висновки суду Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дітей, суд приймає до уваги рішення служби у справах дітей, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, що підтверджується наданими доказами по справі, тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на утримання її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліментів у твердій грошовій сумі з розрахунку 1 416, 50 гривень на одну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 13.06.2023 року до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Outcome: approved