Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року позов [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів - задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 93 811 грн.72 коп. Стягнуто із [PERSON] в дохід держави судовий збір 938 грн. 11 коп. 29 червня 2023 року від представника позивача - адвоката Філімонова К.О. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено детальний опис робіт від 21.08.2023року, додаток до договору про надання правової допомоги від 17.08.2023 року. В обґрунтування заяви, представник позивача зазначив, що під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме: не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в позовній заяві заявляв клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, серед яких й витрати на правничу допомогу. 19 вересня 2023 року від представника відповідача - [PERSON]., надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу. Представник зазначив, що сума витрат на правничу допомогу є надмірною та відповідач не має можливості сплатити відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. В судове засідання сторони не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір має бути доведений та документально підтверджений. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу надавав адвокат Філімонов К.О. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 28 жовтня 2022 року укладеного між адвокатським об`єднанням «Адвокатська колегія «Юрспецсервіс» та [PERSON] . Поданий стороною позивача опис робіт не є детальним та не відповідає дійсності, оскільки в описі робіт зазначено, що адвокат Філімонов К.О. приймав участь у судових засіданнях, але відповідно до матеріалів справи №757/33060/22-ц участь у судових засіданнях приймала адвокат Ткаленко А.В., яка діяла на підставі ордеру на надання правової допомоги від 29 березня 2023 року, виданого адвокатським бюром «Анни Ткаленко». Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)). За таких обставин, заява представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed