Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Заявник звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який постійно проживав в м. Красилів Хмельницького району, Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] . Її мати [PERSON] , яка являлась спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак оформити за життя нотаріально спадкове майно мати не встигла, [PERSON] [INFO] померла. Заявник являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . Спадщину після її смерті вона прийняла, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 18.08.2015 року. 27.07.2017 року державним нотаріусом Красиліського районного нотаріального округу заявнику видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири з коморою в підвалі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Оформити частку спадкової квартири після смерті батька нотаріально заявник не має можливості, так як не може документально до кінця підтвердити їхні з батьком, спадкодавцем [PERSON] родинні відносини. В свідоцтві про її народження ім`я батька вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця вказано « [PERSON] ». На її думку такі розбіжності допущено з тої причини, що у побуті (вдома, на роботі) до батька звертались « [PERSON] ». Також в правовстановлюючому документі на спадкову квартиру, а саме в Свідоцтві про право власності на житло, виданому 05.04.1993 року Красилівським БТІ, не вказано повністю ім`я по батькові власника, а лише « [PERSON] ». 07.04.2023 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що надано відповідну постанову. Встановити факт родинних стосунків та факту належності правовстановлюючого документу їй необхідно для оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити факт родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу неможливо, у зв`язку з чим вона змушена звернутись з даною завою до суду. Аргументи учасників справи. У судовому засіданні заявник викладені в заяві вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву за № 3333/08-10/2023 від 20.09.2023 року, про розгляд справи на розсуд суду та без участі представника міської ради. Заперечень проти задоволення заяви [PERSON] не надіслала. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Короткий зміст фактичних обставин справи. Згідно з п.1, п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданного 03.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] , яка являлась спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданного 21.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 6). Заявник являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . Спадщину після її смерті вона прийняла, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 18.08.2015 року (а.с. 9). 27.07.2017 року державним нотаріусом Красиліського районного нотаріального округу заявнику видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири з коморою в підвалі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). Заявник [PERSON] стверджує, що являється спадкоємцем на майно померлого, оскільки [PERSON] є її батьком, однак, не може оформити право на спадщину, оскільки не може документально підтвердити родинні відносини із спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про її народження ім`я батька вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця вказано « [PERSON] ». Встановити факт родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини. У правовстановлюючому документі на спадкову квартиру, а саме в Свідоцтві про право власності на житло, виданому 05.04.1993 року Красилівським БТІ, не вказано повністю ім`я по батькові власника, а лише « [PERSON] ». 07.04.2023 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що існують розбіжності, а саме: в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», де померлий [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть, записаний як [PERSON] , а також у свідоцтві про право власності на житло, повністю не вказано прізвище, ім`я, по батькові власника на частку у праві власності на квартиру й існують необґрунтовані дописки у правовстановлюючому документі. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника [PERSON] , оскільки, через помилку в зазначенні імені спадкодавця [PERSON] у її свідоцтві про народження, вона не може в повному обсязі реалізувати свої права та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Враховуючи неможливість довести родинні стосунки заявника з її батьком у позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту родинних відносин, відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У свідоцтві про народження заявника [PERSON] . Серія [NUMBER] від 19.09.1967 року у графі «Батько» зазначено « [PERSON] », у графі «Мати» - [PERSON] (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 03.02.2015 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). Відповідно до копії ордеру на житлове приміщення Серії ХМО № 014921 виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів 16.05.1990 року [PERSON] видано ордер на сім`ю з двох людей на право зайняття житлового приміщення за адресою [ADDRESS] , де вказано в складі сім`ї [PERSON] - дружина та [PERSON] - чоловік. (а.с. 15). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили те, що заявник [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON] . Дійсно всі називали батька заявниці [PERSON] («[PERSON]), працював на заводі зварювальником. Заявниця дуже схожа на батька, а тому жодних сумнівів, що вони рідні батько та донька не має. Таким чином, досліджені у судовому засіданні документи та показання свідків вказують на наявність родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що вони є рідними дочкою та батьком по відношенню один до одного. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вирішуючи у даній справі питання щодо встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 05.04.1993 року на квартиру [ADDRESS] , суд зауважує, що свідоцтва про права власності на нерухоме майно видавались до 01.01.2016 року. З 01.01.2016 року внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких речові права на об`єкти нерухомого майна реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону), для подальшого використання заявником формується інформація з Державного реєстру прав ( п. 7 ч. 1 ст. 18 Закону), рішення державного реєстратора, інформація з Державного реєстру прав надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі (ч. 1 ст. 21 Закону). Отже, чинним законодавством України з 01.01.2016 року не передбачено на підтвердження права власності на нерухоме майно видачу свідоцтв про право власності на житло, а інформація з Державного реєстру прав надається у формі витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, судом встановлено, що при оформленні права власності на квартиру при заповненні свідоцтва на право власності на квартиру на ім`я [PERSON] та члена її сім`ї [PERSON] не вказано повністю ім`я по батькові останнього, а саме: записано « [PERSON] ». В процесі судового розгляду справи було встановлено, що внести зміни до свідоцтва на право власності на квартиру на даний час не можливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на нерухоме майно реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону), підтвердженням права власності на квартиру буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на квартиру (в тому числі видачу Свідоцтва про право власності) чинне законодавство не передбачає, у зв`язку з чим заявник не може реалізувати свої права як спадкоємець частини квартири. Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для оформлення спадщини, а отже тягне за собою відповідні наслідки для заявника. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, враховуючи, що у позасудовому порядку встановити даний факт неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення такого факту, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки від встановлення даного факту залежить вирішення особистих майнових прав заявника. Враховуючи вищевикладене та виходячи з сукупності допустимих доказів, які вказують на достовірний родинний зв`язок заявника із померлим [INFO] [PERSON] , суд доходить висновку про доведення заявлених вимог, та наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved