Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що приблизно півтора роки вона спільно проживала з [PERSON] . Восьмого квітня 2023 року у них народився син [PERSON] . Починаючи з літа 2022 року, [PERSON] почав провокувати сварки, під час яких почав погрожувати їй фізичною розправою. На її адресу постійно надходять погрози від нього, як в телефонних розмовах, так і в текстових повідомленнях, вона постійно зазнає психологічного тиску з боку [PERSON] . Двадцятого вересня 2023 року вона звернулася в поліцію, відносно кривдника [PERSON] було винесено термінові заборонні приписи із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з нею та її малолітнім сином, які постраждали внаслідок насильства з боку [PERSON] . Після цього вона виїхала з квартири, де вони спільно винаймали житло. Не зважаючи на заборонні приписи, [PERSON] продовжує вчиняти відносно неї психологічне насильство, що виражається у постійному «тероризуванні» по телефону, в погрозах приїхати і «розібратися» з нею. Двадцять дев`ятого вересня 2023 року вона знову звернулася в Ужгородський РУП ГУНП в Закарпатській області з заявою про психологічне насильство з боку [PERSON] щодо неї та її сина. На підставі викладеного, заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , строком на 6 місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , - заборонити наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , - заборонити переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , або контактування з нею через інші засоби особисто і через третіх осіб. П`ятого жовтня 2023 року заінтересована особа - [PERSON] подав письмові заперечення, в яких між іншим надав пояснення з приводу подій, на які посилається [PERSON] , як на підставу для видачі обмежувального припису. Зокрема, вказав, що 20 вересня 2023 року о 15 год. 43 хв. він зустрівся з працівниками поліції та [PERSON] на території будинку, де він проживає. Поліцейські повідомили йому про те, що [PERSON] написала відносно нього заяву про домашнє насильство у формі психологічного насильства. [PERSON] пояснив працівникам поліції, що будь-яких протиправних дій щодо заявниці та сина він не вчиняв. У зв`язку з поганим станом здоров`я, він не дивився на документ, який йому надавали підписувати працівники поліції, а в подальшому він дізнався, що то був терміновий заборонний припис стосовно кривдника. У поясненнях пояснив свою версію подій, які стали підставою для конфліктів між ним та заявницею та які відбувались у період часу з 05.09.2023 до 20.09.2023, заперечив щодо наявності в його діях ознак домашнього насильства. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву про видачу обмежувального припису та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Крім того вказала, що [PERSON] є її колишнім співмешканцем, з яким вона певний час проживала разом. Перший раз він почав погрожувати їй в 2021 році, після чого вона перехала проживати в м. Київ. Однак, після початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022, [PERSON] забрав її з м. Києва, думала все буде добре. Як народився син, вона з пологового будинку поїхала в с. Ракошино, д проживала у брата. Однак, [PERSON] забрав її разом із сином, коли останньому було приблизно 1,5 місяця. Він винайняв будинок по [ADDRESS] , і вони знову стали проживати разом аж до 20.09.2023. Проте, між ними виникали регулярно сварки та непорозуміння. Він постійно надає їй негативні характеристики, ображає, чим принижує її, погрожує забрати дитину, забороняє спілкуватися з подругами та знайомими, чим здійснює психологічний тиск на неї та гнітючий душевний стан. Коли вона плаче, він тішиться. Дізнавшись про намір винайняти інше житло, почав погрожувати різним чином рієлторам, з якими спілкувалась. 20 вересня 2023 року звернулась під захисток до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної допомоги, де разом із сином тимчасово до трьох місяців зараз перебуває. З часу її перебування в центрі, а саме з 20.09.2023, [PERSON] вдається до погроз і переслідувань також в бік директорки центру - [PERSON] , яка змушена була звернутися із відповідною заявою до поліції. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, пояснив, що жодних погроз ні щодо [PERSON] , ні щодо інших осіб не вчиняв. Зазначив, що кожного разу, як накаляються стосунки із заявницею, переходить до спілкування шляхом листування у вайбері. Із заявницею вони планували створити сім`ю, і зараз він не полишає сподівань на це. Заяви [PERSON] мають шаблонний характер і спрямовані на його дискредитацію. Заслухавши заявницю та її представника, а також заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином докази, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні відносини, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, який відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону полягає у встановленні в судовому порядку заходів тимчасового обмеження прав чи покладання обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 2 ст.\~26\~Закону України\~«Про\~запобігання\~та протидію\~домашньому\~насильству», обмежувальним приписом може бути визначено один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про\~запобігання\~та протидію\~домашньому\~насильству» на строк від одного до шести місяців. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у встановленому чинним законодавством України порядку. Восьмого квітня 2023 року у [PERSON] народився син - [PERSON] , про що 21 квітня 2023 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 35, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно із вказаним вище свідоцтвом про народження [PERSON] , його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як зазначає заявниця у своїй заяві, починаючи з літа 2022 року, [PERSON] почав провокувати сварки, під час яких він почав погрожувати їй фізичною розправою. На її адресу постійно надходять погрози, як в телефонних розмовах, так і в текстових повідомленнях, вона постійно зазнає психологічного тиску з боку [PERSON] , вона неодноразово зверталася в поліцію з приводу зазначених дій [PERSON] . Внаслідок таких дій, заявниця змушена переховуватись від останнього, знайшовши тимчасовий прихисток у Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги, однак, [PERSON] продовжує переслідувати її та сина. Такі дії завдають шкоду її психічному здоров`ю та здоров`ю її сина. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: 1. Скріншотом з переписки в мобільному месенджері «Viber», зі змісту якого вбачається, що [PERSON] ображає заявницю, нецензурно висловлюється відносно неї. 2. Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 115159 від 20.09.2023, яким [PERSON] , заборонено входити та перебувати в місці проживання та контактувати з [PERSON] строком на 10 діб з 16 год. 30 хв. 20.09.2023 до 16 год. 30 хв. 30.09.2023. 3.\~Терміновим заборонним\~приписом стосовно\~кривдника серії\~АА №\~115160\~від 20.09.2023, яким [PERSON] заборонено входити та перебувати в місці проживання та контактувати з [PERSON] строком на 10 діб з 16 год. 30 хв. 20.09.2023 до 16 год. 30 хв. 30.09.2023. 4. Листом Закарпатського обласного центру соціально-психологічної допомоги Закарпатської обласної державної адміністрації за № 1-09/235 від 05.10.2023, згідно з яким з 20.09.2023 на цілодобовому стаціонарі в Центрі перебуває [PERSON] , [INFO] , разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . Жінка з дитиною були зараховані у зв`язку з вчиненням стосовно неї домашнього насильства з боку співмешканця [PERSON] , [INFO] . Жінка зверталась до поліції стосовно кривдника. Вчинене домашнє насильство, а саме погрози, психологічний тиск, переслідування відобразилось на психоемоційному стані [PERSON] . Зокрема в [PERSON] спостерігається страх та тривожність за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я своєї дитини. Домашнє насильство демстабілізувало емоційний стан жінки, призвело до зменшення довіри до оточуючих та постійного очікування продовження насильства. На підставі встановлених судом обставин, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру щодо заявниці [PERSON] та обгрунтованість поданої заяви, яка підлягає задоволенню із застосуванням заходів тимчасового обмеження прав кривдника, про які вказала заявниця. Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved