Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №2352608801/752641 в розмірі 12750,00 грн., з яких: 5000,00 грн. суми заборгованості за кредитним договором; 7750,00 грн. суми заборгованості за відсотками; за кредитним договором №05146/12/2021 у розмірі 18900,00 грн.. з яких: 7000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 11900,00 грн. суми заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 листопада 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2352608801/7526414, вказаний кредитний договір було укладено шляхом підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 12.08.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Фінансова агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №2352608801/7526414 у розмірі 12750,00 грн. Позивач вказує, що до цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання, грошові кошти не повернув. Також, 06 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №05146-12/2021, вказаний кредитний договір було укладено шляхом підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №05146-12/2021 у розмірі 18900,00 грн., Позивач вказує, що до цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим вимушений звернутись з даним позовом до суду. 15 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 19 липня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, свої вимоги обгрунтовує тим, що позивачем нараховано відсотки за кредитними договорами поза межами строку кредитування, що суперечить правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №14-10цс18. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів щодо надання відповідачу передбаченими умовами договорами суми кредиту. Окрім того, відповідач звертає увагу, що позивачем не надано будь - яких доказів того, що саме відповідачем було застосовано електронний підпис, зокрема, відсутні докази того, який саме електронний підпис використовував відповідач при підписанні договору, а також відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно - телекомунікаційній системі позивача. Так, будь - яких доказів того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок [PERSON] не було надано. Вказує, що розрахунки заборгованості за кредитними договорами не є доказами наявності чи відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Крім цього, всі розрахунки заборгованості, які містяться у матеріалах справи складені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісними, кредиторами, що, на думку відповідача, не дає встановити реальну суму заборгованості, яка була у відповідача на момент передачі прав вимоги за Кредитними договорами. За таких обставин, на думку відповідача, позивачем не доведено факту укладення Кредитних договорів та отримання відповідачем від позивача будь - яких грошових коштів, що підтверджує недоведеність порушення прав позивача. Також, відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості без первинних бухгалтерських документів, так, за вказаного факту не можливо встановити достовірність видачі кредиту відповідачу, розмір заборгованості за кредитними договорами та розмір внесених відповідачем платежів за кредитними договорами. Також, відповідач вказує, що у витягах з реєстру боржників, що є додатками до договорів факторингу, не містяться підписи первісних кредиторів, таким, чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Також, відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за кредитними договорами, виготовленими первісними кредиторами. Оскільки суму боргу можуть підтвердити лише документи первинної бухгалтерської документації, однак, за їх відсутності не можливо встановити правильність нарахування суми боргу позивачем. 19.07.2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, свої вимоги обгрунтовує тим, що Кредитні договори були укладені шляхом електронного підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і були надіслані на номер телефону [NUMBER] . Звертає увагу, що згідно положень ЗУ «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» різниця між одноразовим ідентифікатором та ЕЦП полягає у способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. У відповідності до умов кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладенні Кредитних договорів. Щодо дотримання положень законодавства під час укладання кредитних договорів в електронній формі, позивач посилається на висновки, викладених у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Відповідач вказує, що розрахунок відсотків здійснювався згідно умовам Договорів, за якими було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано кредит, строк, умови повернення та нарахування відсотків. Щодо доказів, які підтверджують надання коштів та первинних бухгалтерських документів, позивач вказує, що не володіє вказаними документами, оскільки не є первісним кредитором. Позивач звертався з електронними запитами до первісних кредиторів та 18.07.2023 року отримав відповіді, за якими первісні кредитори надали розрахунки заборгованості за кредитними договорами та інформаційні довідки щодо номер транзакцій, які підтверджують отримання відповідачем грошових коштів відповідачем. Також, позивач вказує, що, оскільки відповідач не згоден з наданим розрахунком заборгованості, ним не надано власного розрахунку та/або не замовлено проведення експертизи для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Також позивач зазначає. що договори відступлення вимог були укладенні в повній відповідності з нормами чинного законодавства та надано до суду Витяг з реєстру боржників. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору, Згідно п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису або електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №2352608801/752641, з електронним підписом одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 25 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на добу. (а.с. 8-9). Згідно із пунктом 6.1 Договору, цей Договір укладений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». У пункті 7 Договору зазначено особисті дані відповідача, її номер телефону та рахунок позичальника, а також дані електронного підпису. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором №2352608801/752641, укладеного між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] від 12 листопада 2021 року підтверджується долученою до матеріалів справи Інформаційною довідкою, зі змісту якої вбачається факт перерахування суми грошових коштів у розмірі 5000,00 грн. на номер картки, яка відповідає номеру картки, зазначеної у п. 7 кредитного договору №2352608801/752641. Також, 06 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №05146-12/2021, з електронним підписом одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на добу. (а.с. 23-24). Згідно із пунктом 6.1 Договору, цей Договір укладений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». У пункті 7 Договору зазначено особисті дані відповідача, її номер телефону та рахунок позичальника, а також дані електронного підпису. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором №05146-12/2021, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] від 12 листопада 2021 року підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою, зі змісту якої вбачається факт перерахування суми грошових коштів у розмірі 7000,00 грн. на номер картки, яка відповідає номеру картки, зазначеної у п. 7 кредитного договору №05146-12/2021. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісними кредиторами та відповідачем кредитних договорів, шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатору, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника. Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейька агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейька агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором №2352608801/752641 від 22.11.2021 року, укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] .. Факт передачі прав вимоги та виконання умов Договору факторингу №12082022 підтверджується Актом прийому - передачі Реєстру Боржників та Реєстром боржників від 12 серпня 2022 року, який підписано сторонами Договору факторингу, та квитанцією про зарахування коштів на користь ТОВ «КУ «Європейська кредитна група». Також, 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейька агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором №05146-12/2021 від 06.12.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] .. Факт передачі прав вимоги та виконання умов Договору факторингу №21092022 підтверджується Актом прийому - передачі Реєстру Боржників та Реєстром боржників від 21 вересня 2022 року, який підписано сторонами Договору факторингу, та квитанцією про зарахування коштів на користь ТОВ «ФК «Інвеструм». Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. (ч.1 ст.1051 Цивільного кодексу України) При цьому, за змістом ч.2 ст.1051 Цивільного кодексу України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не можу ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними та допустимими доказами. (ч.2 ст.58, ст.59 Цивільного процесуального кодексу України) Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що правова природа договору та визначені в договорі істотні умови договору не суперечать принципу добросовісності і його наслідком не є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача, в той же час неможливість виконання грошового зобов`язання не звільняє від відповідальності боржника, а враховуючи, що предметом укладеного між сторонами договору є саме отримання грошових коштів з метою задоволення власних потреб відповідача, при цьому позивач належним чином виконав договірні зобов`язання в частині передачі грошових коштів, тобто кожна із сторін була вільною в укладенні договору та досягла бажаного при його укладені. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договорів в частині своєчасного повернення грошових коштів, на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позик, грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернув, в порядку ст.1051 Цивільного кодексу України, відповідач не заявляв вимог з приводу оспорювання договору, тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2352608801/752641 в розмірі 5000,00 грн. суми заборгованості за кредитним договором; 7000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №05146/12/2021. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач окремо просить стягнути з відповідача на свою користь відсотків за кредитним договором №2352608801/752641 в розмірі 7750,00 грн.; та відсотків за кредитним договором №05146/12/2021 у розмірі 11900,00 грн.. Як зазначалось вище, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти за користування грошовими коштами мають сплучуватись позичальником з моменту отримання грошових коштів і до закінчення дії договору позики, в даному випадку до дати повернення грошових коштів, після закінчення дії договроу, позикодавець має право нараховувати відсотки встановлені ст. 625 ЦК України. Згідно умов кредитного договору №2352608801/752641 від 22 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. 22 листопада 2021 року зі строком надання позики 25 днів, тобто до 16.12.2021 року, з процентною ставкою/день 2,5 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 8125,00 грн. Згідно з п. 2.4 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. З огляду на викладене, відсотки по кредитному договору №2352608801/752641 від 22 листопада 2021 року закористування грошових коштів мають бути сплачені відповідачем на користь позивача за період з 22 листопада 2021 року по 16 грудня 2021 рік. За наведених обставин, враховуючи умови кредитного договору, слід дійти висновку, що позичальник мав сплачувати позикодавцеві відсотки у розмірі 125,00 грн. (2,5% від суми кредиту) кожного дня з дати отримання позики 22 листопада 2021 року до дати повернення грошових коштів (16 грудня 2021 року) таким чином, сума грошових коштів за відсотками яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 3125,00 грн. Згідно умов кредитного договору №05146-12/2021 від 06 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. 06 грудня 2021 року зі строком надання позики 30 днів, тобто до 03.01.2022 року, з процентною ставкою/день 2,5 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 12250,00 грн. Згідно з п. 2.5 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. За допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заява від 03.01.2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №05146-12/2021 від 06.12.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договром на 7 днів, тобто до 09.01.2022 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 12075,00 грн. При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 03.01.2022 року відповідач сплатила суму у розмірі 1470,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. Також, за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заява від 11.01.2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №05146-12/2021 від 06.12.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договром на 7 днів, тобто до 17.01.2022 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 12250,00 грн. При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 11.01.2022 року відповідач сплатила суму у розмірі 1470,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. З огляду на викладене, відсотки по кредитному договору №05146-12/2021 від 06 грудня 2021 року закористування грошових коштів мають бути сплачені відповідачем на користь позивача за період з 06 грудня 2021 року по 03 січня 2022 рік, оскільки за умовами додаткових договорів, будь - які нарахування за кредитним договром на час відстрочення зобов`язання були призупинені. За наведених обставин, враховуючи умови кредитного договору, слід дійти висновку, що позичальник мав сплачувати позикодавцеві відсотки у розмірі 175,00 грн. (2,5% від суми кредиту) кожного дня з дати отримання позики 06 грудня 2021 року до дати повернення грошових коштів (03 січня 2022 року) таким чином, сума грошових коштів за відсотками яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 5250,00 грн. При цьому, слід звернути увагу, що відповідачем, в рахунок погашення заборгованості було спрлачено на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 2940,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договору та викладеної інформації у заявках на відстрочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору №05146-12/2021 від 06 грудня 2021 року, при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта, Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту. Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за договором №05146-12/2021 від 06 грудня 2021 року у розмірі 2310,00 грн. (5250,00 грн. (розмір відсотків які відповідач мав сплатити за договором) - 2940,00 грн. (сплачені грошові кошти в рахунок погашення заборгованості). Стосовно посилань відповідача про те, що позивачем не надано первинних документів, у відповідності до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які б підтвердили отримання відповідачем грошових коштів та рух коштів за рахунком, слід зазначити наступне. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства. Згідно ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Таким чином, первинні документи підтверджують господарські операції для ведення бухгалтерського обліку та подачі фінансової звітності та є доказом перерахування на рахунок кредитора грошових коштів та відображає рух коштів за кредитним договором. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому, згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Також, Цивільний процесуальний кодекс України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивачем в повній мірі доведено факт отримання відповідачем грошових коштів за кредитними договорами, що підтверджується інформаційними довідками про перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, [PERSON] була обізнана про умови кредитування, що свідчить укладення відповідачем додаткових угод з позивачем. Відповідач частково сплачувала на рахунок позивача суму боргу за кредитним договором, вказане підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, в той же час, відповідач не надала до суду належних та допустимих доказів, які б могли поставити під сумнів надані позивачем розрахунку заборгованості (наприклад доказів сплати на рахунок позивача грошових коштів, які б не були відображені у розрахунку заборгованості). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №2352608801/752641 в розмірі 8125,00 грн., з яких: 5000,00 грн. суми заборгованості за кредитним договором; 3150,00 грн. суми заборгованості за відсотками; за кредитним договором №05146/12/2021 у розмірі 9310,00 грн., з яких: 7000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 2310,00 грн. суми заборгованості за відсотками. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1478,53 грн., відповідно пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial