Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.08.2023 року діє адвокат Єлісєєв Д.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні-сімейні стосунки між ним і відповідачкою припинені. Разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть. Причиною припинення сімейних стосунків стали відсутність взаєморозуміння і довіри один до одного, а також постійні конфлікти. Зазначаючи на тому, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та наголошуючи на відсутності необхідності у наданні строку на примирення, позивач просить суд їх шлюб з відповідачкою розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, відзиву на позов не надала. Приймаючи до уваги наведене та відсутність підстав для особистої участі сторін в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.10.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №254 (а.с.7) Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як слідує з викладених в позові обставин, не спростованих відповідачкою, сімейні стосунки між сторонами припинені, підстав для їх відновлення та збереження шлюбу позивач не вбачає. Відповідачка, погоджуючись з розірванням шлюбу, своїх заперечень проти розірвання шлюбу не висловила, що вказує на відсутність у неї наміру відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зважаючи на позиції сторін, кожна з яких у відновленні стосунків і збереженні шлюбу не зацікавлена, суд вважає, що подана позивачем заява не суперечить дійсній волі подружжя. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Отже, шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved