Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

22.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить суд визнати за нею, [PERSON] , право власності у порядку спадкування на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038, мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено в оформленні спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 24.02.1989. Власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038 є [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 473804 виданого Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 25.06.2010. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.06.2020р. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить, зокрема: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 24.02.1989 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 473804 виданого Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 25.06.2010. 05 грудня 2012 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під № 191, згідно умов якого належний їй житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] , [INFO] . 26 лютого 2016 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під №50, згідно умов якого 1/2 частку на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955671, площею 2,206 га, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 11.05.2007 року вона заповіла [PERSON] , [INFO] ; 1/2 частку на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955671, площею 2,206 га, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 11.05.2007 року вона заповіла [PERSON] , [INFO] ; 1/2 частку на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955672, площею 2,206 га, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 11.05.2007 року вона заповіла [PERSON] , [INFO] та 1/2 частку на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 955672, площею 2,206 га, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 11.05.2007 року вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Комишівськї сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 943 від 01.09.2020, на час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Протягом шестимісячного строку із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. звернулися [PERSON] , а також відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] також прийняв відповідач [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину у передбачений законом строк. Проте, як було встановлено у судовому засіданні, відповідачі по справі не претендують та не бажають оформлювати права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038. У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. з метою оформлення спадкових прав на вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку після смерті [PERSON] , однак листом № 244/02-14 від 07 квітня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку з тим, що успадковувана земельна ділянка не охоплена заповітом. Як було встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є племінницею спадкодавця [PERSON] , що підтверджується доданими копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть (а.с. 108 - а.с. 110). Більш того, з урахуванням того, що батько позивача [PERSON] , який є рідним братом спадкодавця помер [INFO] (а.с. 111), тобто до дня смерті [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємицею другої черги спадкування за правом представлення. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] спадкується [PERSON] за заповітом, в той час як земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038 за законом. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При цьому, суд звертає увагу на те, що, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачі по справі не претендують та не бажають оформлювати права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038. Більш того, згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до\~ст.\~316\~Цивільного Кодексу\~України,\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, на думку суду правомірними є вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2089 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:02:002:0038. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved