Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

23.03.2022 року [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на малолітню доньку, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивачка [PERSON] , [INFO] , перебувала з відповідачем [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося донька [PERSON] , [INFO] . 13 жовтня 2016 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Згідно виконавчого листа, виданого Синельниківським міськрайонним судом 23.09.2013 року, відповідач [PERSON] зобов`язаний виплачувати на користь позивача [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Починаючи з грудня 2015 року відповідач [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки. Дане судове рішення примусово виконується Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Із розрахунку державного виконавця вищевказаного відділу виконавчої служби вбачається, що аліментні зобов`язання відповідач не виконує, внаслідок чого щомісячно, починаючи з грудня 2015 року по січень 2022 року має прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 57 126 грн. 70 коп. згідно довідки державної виконавчої служби станом на 01.02.2022 року. Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до Синельниківського РУП з приводу злісного ухиляння відповідачем [PERSON] від сплати аліментів на утримання доньки, але це не дало ніяких позитивних результатів. В зв`язку з простроченням зобов`язання по сплаті аліментів нараховано пеню за прострочене зобов`язання за період з січня 2016 року по січень 2022 року у розмірі 530\~541 грн. 10 коп. Проте, враховуючи, що сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків від суми заборгованості, то просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення аліментів у розмірі 57\~126 грн. 70 коп. До початку проведення судового засідання адвокатом позивача Палій Н.О., [PERSON] надано суду заяву про відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заперечень до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа від 23.09.2013 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом 27.12.2013 року, відповідач [PERSON] зобов`язаний виплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.13). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до\~ст.12, ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із частиною четвертою\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у\~статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у частині першій\~статті 196 СК України\~може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин,суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц розрахунок пені за період прострочення сплати аліментів у даній справі проводиться за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Як зазначено у розрахунку заборгованості, складеному старшим державним виконавцем Бігмою Г. заборгованість [PERSON] станом на 01 лютого 2022 року становить 57 126 грн. 70 коп. Загальна сума неустойки по сплаті аліментів з 01 січня 2016 року по 23 березня 2022 року становить 530\~541 грн. 10 коп. При цьому, розмір пені відповідно до положень ч.1\~ст.196 СК України\~не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, виходячи з розрахунку державного виконавця на суму 57 126 грн. 70 коп., то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення аліментів у розмірі 57 126 грн. 70 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до\~ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»\~складає 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved