Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів, свої вимоги мотивує тим, що в 2000р. перебував у відносинах із [PERSON] . Їх стосунки не тривали довго. Після припинення стосунків [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , перебуваючи у шлюбі із яким народила доньку. В цей час [PERSON] стверджувала, що донька є її спільною із чоловіком. Під сумнів її слова позивач не ставив, хоча зазначає, що у нього були підозри, що дочка могла бути його. В 2023р. двадцять два роки після народження [PERSON] , [PERSON] повідомила йому, що донька є його дитиною. Будучи приголомшеним такою новиною, він попросив [PERSON] пройти тест на батьківство, щоб розвіяти усі сумніви, на, що вона погодилася. 12.04.2023р. отримано результат молекулярно-генетичного дослідження, яким встановлено, що ймовірність батьківства становить 99,99742%, а також зазначено, що із ймовірністю у такому відсотковому відношенні він є біологічним батьком [PERSON] .. Просить визнати його батьком повнолітньої доньки [PERSON] , внести зміни у актовий запис №9 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 06.02.2001р. Жвирківською селищною радою Сокальського району Львівської області, виключивши відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] в графі «Батько» ,вказати відомості про батька дитини [PERSON] , змінити відомості про дитину з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовних вимог не визнає і просить у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовних вимог не визнає, просить у їх задоволенні відмовити, а також зазначила, що перебуває у хороших стосунках із батьком який її виховав з народження, є повнолітньою і не вбачає потреби у внесенні змін про батьківство.\~\~ Представник третьої особи Сокальського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі ЗМУ Міністерства юстиції в судове засідання не прибув.\~\~\~ Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши докази в справі суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про народження встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] \~ зазначено [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що у зареєстрованому шлюбі позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] не перебували. Із копії результату молекулярно-генетичного дослідження від 12.04.2023р., встановлено, що результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено. Імовірність батьківства становить 99,99742%, а також зазначено, що із ймовірністю у такому відсотковому відношенні [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] ..\~\~\~\~ Між сторонами виник спір щодо визнання батьківства, предметом доказування є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є біологічним батьком дитини. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано роз`яснення, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України УРСР (1969 року), суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпІІІС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини (п.3). Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (КпШС) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягненню нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Так, відповідно до роз`яснень у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12 червня 1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] записано про батька [PERSON] з яким її мати [PERSON] перебуває у шлюбі. При встановленні походження дитини важливим є час народження дитини. [PERSON] народилася до [INFO] , тому правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю Україн. Однак норми Кодексу про шлюб та сім`ю Україн не передбачали такий спосіб встановлення батьківства - шляхом звернення батька дитини в суд з позовом до дитини та її матері про визнання батьківства. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed