Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Когот Наталія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про виконавче провадження № 66031838 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №17210 від 25.09.2020 року на загальну суму 25050, 00 грн. Виконавчий напис видано про звернення стягнення з [PERSON] ( [PERSON] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 25050 грн.. При цьому позивачу невідомо на підставі чого у нього виникли боргові зобов`язання, адже жодних кредитних договорів він не підписував. Відповідач на адресу позивача не надсилав письмової вимоги про усунення порушень зобов`язання, та жодним чином не повідомляв про наявність боргу ТОВ ««ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ « Фінансова компанія «Арбімаркет», відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» , на підставі договору про відступлення прав вимоги № 000116-а від 12.06.2018, відступлено право вимоги за кредитним договором № 300-068814/13-00938-вкл-к від 17.06.2013, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] . У даному випадку відсутня безспірність щодо вимог відповідача. Кредитний договір № 300-068814/13-00938-вкл-к від 17.06.2013 року жодною із сторін не підписувався. Крім того, заборгованість не була та не є безспірною, оскільки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не було надано нотаріусу первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його можливого погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), а також не було надано нотаріально посвідченого кредитного договору. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 17210 від 25.09.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість в розмірі 25050,00 грн. Ухвалою судді від 17.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третім особам копію ухвали та копію позову з додатками. 25.07.2023 року на адресу суду надійшла заява директора ТОВ «Фінпром маркет» Ґедзь О.В. про визнання позовних вимог (в порядку ст.. 206 ЦПК України), в якій просить задовільнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» судовий збір в розмірі 537 грн.(інші 50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України) та клопотання про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою суду від 27.07.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» про врегулювання спору за участю судді відмовлено. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20.02.2019, [PERSON] після державної реєстрації шлюбу 03.12.2016, актовий запис № 595, змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 17210, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 300-068814/13-00938-вкл-к від 17.06.2013 за період з 11.06.2018 по 25.09.2020 у розмірі 25000,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню 25000,00 грн. Постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) Кокот Н.В. від 10.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66031838 про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 17210 від 25.09.2020 року заборгованості за період з 11.06.2018 по 25.09.2020 у розмірі 25050,00 грн. на користь ТОВ «Фінпром маркет». Постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м. Київ) Кокот Н.В. від 30.07.2021 року, виконавче провадження № 66031838 про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 17210 від 25.09.2020 року заборгованості за період з 11.06.2018 по 25.09.2020 у розмірі 25050,00 грн. на користь ТОВ «Фінпром маркет», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] . Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом\~Про нотаріат\~(далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості,\~її розмір\~та складові\~для вчинення\~нотаріального напису\~належним чином\~не доведена,\~як наприклад\~даними щодо\~сум отриманих\~у кредит\~коштів,\~їх повернення,\~нарахування та\~розрахунку боргу\~тощо. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України\~«Про виконавче провадження»\~та пункту 3 Порядку. Статтею 50 Закону України\~«Про нотаріат»\~передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також, у матеріалах виконавчого провадження відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 536,80 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved