Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано наступним. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.07.2010 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї , актовий запис № 1241. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через непорозуміння: різні погляди на життя, різність характерів, відсутність взаєморозуміння негативно вплинуло на їхні стосунки. Внаслідок цього шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Сім`я фактично припинила своє існування. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2023 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 25.09.2023 подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 31.07.2010 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1241. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка наявна в матеріалах справи. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved