Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи це тим, що при зверненні до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області 12.06.2023 для призначення пенсії їй було відмовлено в зв`язку з тим, що на титульній сторінці трудової книжки серія [NUMBER] ім`я заявниці вказано « [PERSON] » (російською мовою), а згідно паспортних даних позивача, її ім`я звучить, як [PERSON] . Внаслідок чого, до страхового стажу [PERSON] не зараховано період роботи по трудовій книжці [NUMBER] від 24.06.1978. Також, до загального страхового стажу позивача не зараховано період з 30.06.1983 по 13.03.1984 згідно довідки № 01-19/421-К від 10.05.2023, оскільки ім`я заявниці [PERSON] (українською мовою) не співпадає з паспортом [PERSON] (українською мовою). За таких обставин заявник звернулася до суду з заявою та просить встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 24.06.1978, з усіма записами у ній. Ухвалою судді від 18.08.2023 прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати у порядку окремого провадження. Представник заявника адвокат Кедрун Л. С. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Крім того, направила до суду пояснення, в якому, зокрема, зазначено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії [PERSON] з врахуванням вказаної трудової книжки та архівної довідки через розбіжності її імені з паспортом громадянина України. Просила суд об`єктивно дослідити матеріали справи, взяти до уваги доводи головного управління та прийняти обґрунтоване рішення. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, згідно п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Судом встановлено, що 12.06.2023 року заявник [PERSON] звернулася до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області з відповідною заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 19.06.2023 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який не зараховано, так як у трудовій книжці на титульній сторінці ім`я заявниці [PERSON] (російською мовою), не співпадає з паспортом [PERSON] (російською мовою). Крім того, період роботи з 30.06.1983 по 13.03.1984 року по архівній довідці № 01-19/421-К від 10.05.2023 не зараховано, оскільки ім`я заявниці [PERSON] (українською мовою) не співпадає з паспортом [PERSON] (українською мовою). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 31.08.2004 Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника « [PERSON] » та її дата народження [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 39, виданого районним бюро РАЦС с. Лісний Мурманської області, імя заявниці зазначено « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 22.03.1980 року райвідділом РАЦС м. Ізяслав Хмельницької області, « [PERSON] » (російською мовою) уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище по чоловікові на « [PERSON] ». Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] , остання була заведена 24.07.1978 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до записів № 4 та № 5 про роботу заявника у вказаній вище трудовій книжці, остання 30.06.1983 прийнята на роботу робітницею складів сировини та готової продукції та 13.03.1984 року була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП УССР (за власним бажанням). Підприємством - роботодавцем внесено відповідні записи до трудової книжки [PERSON] , завіривши печаткою вказаного підприємства. Крім того, згідно архівної довідки № 01-19/421-К від 10.05.2023, виданої комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради, в книгах наказів з особового складу за 1982-1983, 1984 роки Ізяславського міжгосподарського комбікормового заводу м.Ізяслав Хмельницької області, [PERSON] (так значиться в документі) за 1983, 1984 роки значиться зарахованою на роботу робітницею складів сировини та готової продукції з 30 червня 1983 року, та яку звільнено за особистим бажанням згідно поданої заяви з 13 березня 1984 року. Разом з тим, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які працювали в Ізяславському міжгосподарському комбікормовому заводі, вказали що з 1983 року по 1984 рік на вказаному заводі з ними працювала лише одна особа з прізвищем [PERSON] , яка є заявником в даній справі. Беручи до уваги, що всі анкетні дані у наведених вище документах, крім вказаних розбіжностей щодо перекладу уповноваженими особами з російської мови на українську мову імені заявника, співпадають, [PERSON] у вказаний в архівній довідці період працювала в Ізяславському міжгосподарському комбікормовому заводі м. Ізяслав Хмельницької області, а також, що в даному випадку мала місце помилка у оформленні трудової книжки, що не залежало від волі заявниці, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] заповненої 24 червня 1978 року, з усіма записами у ній. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення/перерахунок пенсії. Таким чином, оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт заявник не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved