Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ I» (далі - ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які надає ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I». Позивач належним чином виконує узятий на себе обов`язок з надання відповідачеві послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, натомість [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги, в результаті чого у останньої за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 утворилась заборгованість у сумі 30 262,51 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також інфляційні втрати у розмірі 5 948,93 грн. та три проценти річних у розмірі 1 148,52 грн., нараховані на суму боргу, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою суду від 18.08.2023 року відкрито провадження в справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. 08.09.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Зазначила, що 26.11.2011 вона уклала договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з попередньою керуючою компанією - ТОВ «Сучасний дім 1» (код ЄДРПОУ - 32772220). Вказана юридична особа на день розгляду справи є діючою та не перебуває у стані ліквідації, реорганізації чи припинення. З ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» (код ЄДРПОУ - 42386489) вона жодних договорів не укладала та вважає, що позивач не є належною особою по наданню послуг з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , оскільки уповноважений представник співвласників будинку [ADDRESS] не був присутній та не підписував Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 23.03.2019, яким вказаний будинок передано на баланс позивачу - ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» від ТОВ «Сучасний дім 1», а відтак у позивача відсутнє право вимагати від неї оплати за вказані вище послуги. Крім того, вона не погоджується з сумою заборгованості, оскільки не ознайомлювалася з тарифами на послуги. При цьому, вважає, що ряд підрядних договорів ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» було укладено незаконно, роботи по дезінфекції у місцях загального користування житлових будинків не включено до переліку складових вартості послуг з утримання будингків та прибудинкових територій, документи, надані на підтвердження здійснення господарської операції, не відповідають вимогам до їх складання та викликають сумніви. Вважає, що позивачем не надано належних доказів надання відповідних послуг та розрахунку за них з підрядчиками. 19.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що відсутність між сторонами підписаного договору про надання послуг не звільняє споживача таких послуг від плати за фактичне користування ними. Зазначив, що функції управителя здійснюються ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» на підставі Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 23.03.2019, який не був підписаний уповноваженою загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку особою з огляду на відсутність такої уповноваженої особи, яка не обиралася на відповідних зборах. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим в.ідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 29.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненком В.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 769, та копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 8145944 від 29.12.2009. Крім того, відповідачем не заперечувався факт того, що вона є власником вартири [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи на підставі Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.12.2008 за № 1257 житловий будинок [ADDRESS] передано на обслуговування ТОВ «Сучасний дім -1». Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 01.08.2017 № 932 з додатком затверджено структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, окремо по кожному будинку, зокрема, по будинку [ADDRESS] . Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у серпні 2018 року було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ І», керівником якого з 03.12.2020 є [PERSON] . До основних видів економічної діяльності ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», зокрема, відноситься: комплексне обслуговування об`єктів; загальне прибирання будинків; надання інших комерційних послуг; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту. 23.03.2019 року комісією у складі представників ТОВ «Сучасний дім 1» та ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» був затверджений Акт приймання-передачі житлового комплексу (його частини) - будинку [ADDRESS] , з балансу ТОВ «Сучасний дім 1» ( код ЄДРПОУ 32772220) на баланс ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» (код ЄДРПОУ 42386489). Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII - (далі - Закон; введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком , яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений ч.1 ст. 9 Закону обов`язок споживача щомісяця здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що власник квартири [ADDRESS] [PERSON] зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» за спожиті житлово-комунальні послуги, незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; 3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг тощо. Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний, зокрема, забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг тощо. Факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц). Так, ст. 27 Закону визначений порядок оформлення претензій споживачів. Зазначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1042 ЦК України передбачено, що управитель має право на плату, встановлену договором, а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням майном. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» надавались власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] послуги з утримання будинку і прибудинкової території, вивезення побутового сміття, з постачання електроенергії для роботи ліфтів, насосів, роботи індивідуального теплового пункту, для місць загального користування, послуги з дезінфекції, дезінсекції та дератизації, яка, у свою чергу, отримувала вказані послуги і користувалася ними, а отже, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. Посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів надання відповідних послуг як на підставу звільнення від їх оплати суд вважає неспроможними, оскільки зі свого боку відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що послуги не були надані їй ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» чи надані неналежним чином (звернення з претензіями, скаргами). Натомість факт надання послуг по утриманню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території саме ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» підтверджується наявними у матеріалах справи договорами про надання відповідних послуг та додатковими угодами до них, актами приймання-передачі, актами здачі-приймання робіт, укладеними між ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І», як замовником таких послуг, та виконавцями послуг, калькуляціями та рахунками-розшифровками. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що нею оспорювалися тарифи, на підставі яких обраховувалась вартість послуг або оскаржувались договори, укладені ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» з виконавцями відповідних комунальних послуг. Відповідачем не надано суду доказів оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території ТОВ «Сучасний дім 1» (ЄДРПОУ 32772220) за період, про який йдеться мова у позові. Посилання відповідача на те, що позивач ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» (код ЄДРПОУ 42386489) не має права вимоги за послуги по утриманню вказаного будинку, не заслуговують на увагу, оскільки здійснення обов`язків управителя вказаним будинком саме ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» (код ЄДРПОУ 42386489) підтверджується наявними матеріалами справи. Також суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що нею не визнається право вимоги з боку позивача оплати за надані ним послуги управителя, оскільки відповідачем не надано належних доказів того, що на даний час такі права по управлінню багатоквартирним будинком [ADDRESS] передані іншій юридичні особі, або те, що оскаржено Акт приймання передачі вказаного будинку на баланс ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» (код ЄДРПОУ 42386489). Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.09.2023 у справі № 910/13915/23 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "СУЧАСНИЙ ДІМ 1", та розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Струця Миколу Петровича (https://www.reestr.court.gov.ua/Review/113892225). Щодо посилання відповідача на незаконність укладення ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ I» договорів зі спеціалізованими підрядними організаціями, суд зазначає, що вказані договори у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості. Твердження відповідача про те, що позивач не здійснював оплату за договорами з підрядниками, а отже не має права вимагати стягнення забогованості за надані послуги з відповідача, не підтверджуються жодними доказами та грунтуються на припущеннях відповідача. При цьому, суд враховує позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, допустила заборгованість з їх оплати, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 у сумі 30 262,51 грн. Власного розрахунку на спростування розрахунку позивача відповідач не надала. З урахуванням викладеного позов в цій частині підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 у розмірі 30 262,51 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами. Згідно з розрахунком, наданим позивачем та не спростованим відповідачем, розмір інфляційних втрат за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 становить 5948,93 грн., трьох процентів річних від простроченої суми - 1148,52 грн. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено Указами Президента України, зокрема, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, продовженои строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року. На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановив, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Перевіряючи правильність нарахування вищевказаних сум, суд встановив, що позивач при нарахуванні здійснив розрахунки, не врахувавши викладене вище. У зв`язку з цим, суд самостійно провівши розрахунок, встановив, що розмір інфляційних втрат зі сплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2021 по лютий 2022 року складає 733,32 грн., 3% річних за вказаний період складає 233,54 грн. З урахування викладеного суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ І» задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 у розмірі 30 262,51 грн., інфляційні втрати за період з 01.01.2021 по лютий 2022 року у розмірі 733,32 грн., та 3% річних за вказаний період у розмірі 233,54 грн. Інші доводи відповідача, які наведені у відзиві, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial