Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2022 року № 1-4908, посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області, він є власником 1/4 частки земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 5243 га, кадастровий номер 0722883600:03:000:6142, яка розташована на території Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області. Дана земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності. При цьому, іншим співвласником згаданого нерухомого майна є відповідач [PERSON] , частка якої у спільному майні становить частки за заповітом, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом остання ще не отримала. Вказує, що добровільно поділити майно не виявилося можливим, оскільки вони з відповідачем не дійшли згоди щодо цього, внаслідок чого він не може повноцінно володіти та користуватися своєю власністю. У зв`язку з чим, просить виділити йому в натурі 1/4 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 3811м.кв. кадастровий номер 0722883600:03:000:6142, що знаходиться за адресою: Лищенська сільська рада Луцького району Волинської області. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги уточнили та просили здійснити поді спірної земельної ділянки згідно 1 варіанту висновку судової оціночно-земельної експертизи №9 від 26.07.2023 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2022 року № 1-4908, посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області, РачукА.С. є власником 1/4 частки земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 5243 га, кадастровий номер 0722883600:03:000:6142, яка розташована на території Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області. (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] набув право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 9). При цьому, інший спадкоємець відповідач [PERSON] свої спадкові права не оформила. Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. А згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 367 ч. 2 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Часиною 3 ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Як з`ясовано в судовому засіданні та слідує із висновку судової оціночно-земельної експертизи №9 від 26.07.2023 року, розподіл в натурі земельної ділянки можливий у двох варіантах (а.с. ). Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення і позивачу можливо виділити в натурі частку земельної ділянки, запропоновану експертом у першому варіанті висновку експертизи, так як він буде відповідати інтересам усіх власників та встановленому порядку користування ними земельною ділянкою. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 УПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати за проведення експертизи в розмірі 6040,64 грн.. Крім того, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 992,40 грн. несплаченого судового збору, оскільки ухвалою суду від 05.09.2022 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Outcome: approved