Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього відшкодування в сумі 36461,10 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що\~ між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом KIA Ceed, державний номерний знак [NUMBER] . 27 березня 2022 року о 22 год. 30 хв. в м. Коломия по вул. Ю.Шкрібляка, [PERSON] керуючи транспортним засобом MERCEDES DENZ ML550, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем KIA Ceed, державний номерний знак [NUMBER] . Дана дорожньо транспортна пригода сталася з вини водія MERCEDES DENZ ML550, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується повідомлення про ДТП, спільно складеного та підписаного учасниками ДТП [PERSON] та [PERSON] (Європротоколом). [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ « Експрес Страхування». Згідно страхового акту №3.22.01313-1 страхове відшкодування становить 86461,10 грн. ТДВ « Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 86461,10 грн. Здійснення ремонту підтверджується актом виконаних робіт. Оскільки цивільно правова відповідальність винуватця ДТП ( відповідача по справі) станом на 27.03.2022 року була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» на підставі полісу ЕР/207264927, обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем було подано до ПрАТ «УАСК АСКА» заяву про відшкодування шкоди в порядку суброгації по зазначеній події.10.11.2022 ПрАТ «УАСК АСКА» відшкодувало позивачу 50000,00 грн. Отже заборгованість відповідача перед позивачем складає 36461,10 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача та судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, останнім отримані, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. У відповідності до статей\~174,\~178ЦПК України\~відповідач не скористалася своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178, статтею\~181 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 10.07.2019 року між ТДВ « Експрес Страхування» (далі - Позивач) та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави, згідно якого ТДВ « Експрес Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки KIA Ceed, державний номерний знак [NUMBER] . 27 березня 2022 року о 22 год. 30 хв. в м. Коломия по вул. Ю.Шкрібляка, [PERSON] керуючи транспортним засобом MERCEDES DENZ ML550, державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем KIA Ceed, державний номерний знак [NUMBER] . Дана дорожньо транспортна пригода сталася з вини водія MERCEDES DENZ ML550, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується повідомлення про ДТП, спільно складеного та підписаного учасниками ДТП [PERSON] та [PERSON] (Європротоколом). 08.07.2022 [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди (а.с.26). Згідно рахунку фактури № 0000006169 від 08 серпня 2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA Ceed, державний номерний знак [NUMBER] становить88861,10 грн ( а.с.34). \~ \~ \~ \~Згідно страхового акту № 3.22.01313-1 від 30.08.2022 року на підставі умов договору страхування наземних транспортних засобів № 202.19.2473273 від 10.07.2019 року підлягає страхове відшкодування у розмірі 86461,10 грн ( 88861,10-2400,00 ( франшиза)) ( а.с.35). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 27 Закону України «Про страхування »\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 367/7666/16, від 06 квітня 2021 року у справі № 545/3210/18. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 698 від 17.11.2011 року, зі змінами, затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, зокрема з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. З матеріалів справи вбачається, що спірне ДТП було зафіксовано спільно складеним водіями [PERSON] та [PERSON] повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що відповідає вимогам пункту 2.11 Правил дорожнього руху та пункту 33.2 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", примітки до ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. До вказаного протоколу сторони внесли відомості про обставини дорожньої пригоди. Зазначено, що остання мала місце під час зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі. Відповідальність відповідача відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/207264927 була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА». Враховуючи, що оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду було здійснено без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, то розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілого, відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 698 від 17.11.2011 року, зі змінами, становить - 50 000 гривень. Згідно платіжного доручення № 71_44471 від 10 листопада 2022 року ПРАТ «УАСК АСКА» виплачено на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн, згідно страхового акту № f-21456/1 та полісу № ЕР-207264927 ( а.с.39). Приймаючи до уваги викладене та те, що сума страхового відшкодування яка була виплачена позивачем на користь [PERSON] згідно платіжного доручення № 9456829681 від 30.08.2022 року становить 86461,10 грн ( а.с.36), то звідповідача на користь позивача підлягає стягнення відшкодування у розмірі 36461,10 грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved