Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позиція сторони позивача У жовтні 2022 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 55956,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3731269. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п. 11 договору позики, реквізити та підпис сторін. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 14.06.2021 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 656,00 грн, з яких: 12 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28656,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.06.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, за твердженням позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 3731269 в розмірі 40 656,00 грн. Також 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01710-11/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 21.05.2021 між TOB «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21052021, відповідно до умов якого TOB «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 21.05.2021 до договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15300,00 грн, з яких: 4500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10800,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.05.2021 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, за твердженням позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 01710-11/2020 в розмірі 15300,00 грн. Позиція сторони відповідача У відзиві на позовну заяву від 13.12.2022 відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки позивачем не доведено факт укладання відповідачем з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» договорів та їх істотних умов у письмовій формі, єдиним доказом чого може бути оригінал примірника договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі - підписами обох сторін, згідно зі ст. 100 ЦПК України та ч. 1 ст. 5, абз. 1 ч. 1 ст. 7 та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», який дозволить перевірити наявність електронних цифрових підписів обох сторін договору у дату його укладання, щоб встановити достовірний незмінний зміст підписаного сторонами договору і застосувати його умови до правовідносин сторін при прийнятті судом рішення. Відповідач вказує, що позивачем не надано доказів оферти і акцепту, надання відповідачу його примірників оригіналів договорів первісними кредиторами ні під час, ні після його укладення. Отже, відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він не був фактично ознайомлений, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 2, 6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» ці умови не є підставою виникнення обов`язків у відповідача як споживача кредитних послуг. Позивачем не доведено жодним доказом факту видачі кредитних коштів за договорами первісними кредиторами та розміру заборгованості загального та по її складовим (в т.ч. відсоткам, які не були погоджені у письмовій формі). Нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України та забороні нарахування процентів після завершення строку кредитування та підвищених процентів під час карантину. Відповідь на відзив на позовну заяву У відповіді відзив на позовну заяву від 22.12.2022 представник позивача вказує, що 27.10.2020 укладено кредитний договір № 3731269 з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 12000,00 грн, підписано електронним підписом [NUMBER] позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] (відповідно до п.5 договору позики). 05.11.2020 укладено кредитний договір № 01710-11/2020 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на суму 4500,00 грн, підписано електронним підписом [NUMBER] позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] (відповідно до п. 5 Договору позики). Згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» різниця між «Одноразовий ідентифікатор» та «ЕЦП» полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису, але юридично вони мають однакову силу. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Щодо надання первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», кредитного договору, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Відповідно до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі. Відповідач, як тримач карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження, або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. З метою надання, вичерпної інформації у справі, позивач, після отримання відзиву на позовну заяву, звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», з відповідними електронним запитом на надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детального розрахунку заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів позичальнику за укладеним кредитним договором. Позивачем було надано до суду всі наявні документи за кредитними справами, які були передані первинними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених договорів факторингу до направлення позову, та додатково набуде доручення після отримання відповіді на звернення з електронними запитами. Відповідно до умов кожного з укладених кредитних договорів передбачено строки нарахування відсотків на користування кредитними коштами. У кредитному договорі № 3731269 від 27.10.2020, укладеному з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та у кредитному договорі № 01710-11/2020, укладеному з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з позовною заявою, поданою позивачем до суду на стягнення заборгованості з відповідача, жодна вимога про стягнення заборгованості, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафи, пені). Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 27.12.2022 відповідач просить суд прийняти рішення про відмову у позові за недоведеністю, вказуючи, що позивачем не надано жодного доказу обставин, на які він посилається: що обидва ідентифікатори були надіслані на номер мобільного телефону [NUMBER] і що такий номер дійсно належить відповідачу; що відповідач надсилав у відповідь якийсь цифровий ідентифікатор кожному первісному кредитору і, що цей одноразовий цифровий ідентифікатор був нанесений на конкретний оригінал кожного кредитного договору з умовами, на які посилається позивач, доказом чого може бути виключно оригінал такого договору з відповідним підписом як з боку відповідача (у тому числі одноразовим цифровим ідентифікатором), так і з підписами первісних кредиторів. Проте не зважаючи на те, що відповідачем висловлені конкретні вимоги про надання оригіналів договорів у відзиві і аргументовані законом заперечення проти використання копій, оригіналів обох кредитних договорів - ні укладений в одному документі, ні шляхом обміну декількома електронними повідомленнями - позивачем не надано. Додаткові пояснення сторони відповідача Представник відповідача вказує, що жодного з витребуваних судом доказів не подано, у тому числі не надано оригіналів договорів з додатками та доказів переказу грошових коштів від первісних кредиторів до відповідача (ст. 16, 19, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Натомість, позивачем подано електронну копію договору з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та розрахунок «ТОВ «ФК «Інвеструм», які він видає за «оригінали» доказів, проте, які не є оригіналами, оскільки не містять імперативних реквізитів електронного документа - електронних цифрових підписів сторін. У матеріалах справи відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи відносно видачі кредиту, доводи позовної заяви про наявність заборгованості взагалі нічим не підтверджені. Існування будь-яких правовідносин між позивачем та відповідачем не доведено. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт отримання відповідачем коштів, які намагаються стягнути позивач. У зв`язку із цим, відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.10.2022 та 05.12.2022 від представника позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 13.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України, клопотання про надання оригіналів для огляду та виключення копій з числа доказів у справі та заяву про надання доказів у кредитних правовідносинах. 22.12.2022 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. 27.12.2022 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.02.2023 у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів від 13.12.2022 відмовлено. 24.02.2023 відповідачем повторно подано клопотання про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.03.2023 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази для долучення до матеріалів справи: оригінал договору позики № 3731269 від 27.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] з графіком платежів та іншими додатками; докази фактичного підписання позичальником [PERSON] примірника оригіналу договору позики № 3731269 від 27.10.2020 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у дату укладання та надання йому такого примірника оригіналу договору; оригінал заявки [PERSON] на видачу кредиту за вищевказаним договором позики № 3731269 від 27.10.2020 та її погодження первісним кредитодавцем (оферта і акцепт); первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів [PERSON] за договором позики № 3731269 від 27.10.2020 від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; виписка з банківського рахунку ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за дату фактичного перерахунку грошових коштів [PERSON] за договором позики № 3731269 від 27.10.2020; повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] про порядок погашення заборгованості за договором позики № 3731269 від 27.10.2020, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та включення персональних даних до бази персональних даних з доказами поштового направлення та фактичного вручення цього повідомлення отримувачу; оригінал кредитного договору № 01710-11/2020 від 05.11.2020 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] з графіком платежів та іншими додатками; докази фактичного підписання позичальником [PERSON] примірника оригіналу кредитного договору № 01710-11/2020 від 05.11.2020 від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» у дату укладання; оригінал заявки [PERSON] на видачу кредиту за вищевказаним кредитним договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020 та її погодження первісним кредитодавцем (оферта і акцепт); первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів [PERSON] за кредитним договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020 від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»; виписку з банківського рахунку ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за дату фактичного перерахунку грошових коштів [PERSON] за кредитним договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020; повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про порядок погашення заборгованості за кредитним договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних з доказами поштового направлення та фактичного вручення цього повідомлення отримувачу; правила надання грошових коштів у позику - з підписом [PERSON] про ознайомлення або погодження з ними у конкретній наданій суду редакції. 26.04.2023 від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про виконання вимог ухвали суду, до якої доданодоговір позики № 3731269 від 27.10.2020 у форматі pdf; розрахунок заборгованості за договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020; інформаційну довідку про перерахунок заборгованості за договором № 01710-11/2020 від 05.11.2020. Вказані документи скріплені ЕЦП представника позивача - Ткаченко М.М. 09.06.2023 відповідачем подано клопотання про долучення доказів. 05.10.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення. У судове засідання 05.10.2023 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи встановлені судом 27 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3731269, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора [NUMBER], за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1). Відповідно до умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 12000,00 грн строком на 30 днів з 27.10.2020 по 26.11.2020, зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі: процентна ставка базова - 1,99 % на день; знижена процентна ставка - 0,69 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 251,85 %; орієнтовна загальна вартість позики - 14484,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі (а.с. 7). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 від 14.06.2021 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40656,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28656,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. Також 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01710-11/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника [NUMBER], відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно з умовами вказаного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04.12.2020. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730,0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,00% (процентів) на добу. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п. 1.1 - 1.3, 1.5 кредитного договору) (а.с. 26, 27). 21.05.2021 між TOB «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21052021, відповідно до умов якого TOB «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 21.05.2021 до договору факторингу №21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15300,00 грн, з яких: 4500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10800,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно з пунктом 5 статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (стаття 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (частини перша, друга статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не є порушенням норм процесуального права не дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20). З матеріалів справи вбачається, що договір позики № 3731269 від 27.10.2020 з ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму 12000,00 грн підписано електронним підписом [NUMBER] позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] . Договір про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 укладено з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на суму 12000,00 грн підписано електронним підписом [NUMBER] позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] . Вказані кредитні договори містять всі необхідні реквізити, в тому числі і особисті дані відповідача такі, як реєстраційний номер облікової картки платників податку, паспортні дані, адресу місця проживання, номер телефона, номер банківського рахунку, а в договорі № 3731269 від 27.10.2020 вказано електронну пошту відповідача, яка є аналогічною тій, що вказує сам відповідач у відзиві на позовну заяву. Підстав вважати, що договір позики № 3731269 від 27.10.2020 та договір про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 підписані не відповідачем, а іншою особою у суду немає. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 6 договору позики № 3731269 від 27.10.2020 передбачено, що договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики. Також п. 1.5 договору про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 визначено, що датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Позивачем на підтвердження перерахування сум позики надано лише інформаційну довідку вих. №05/01 від 03.01.2023, в якій вказано дата транзакції 05.11.2020, сума коштів 4500,00 грн (а.с. 193). Однак в цій довідці не вказано договору, на виконання якого було здійснено транзакцію, та отримувача коштів. Така довідка не є первинним документом, який підтверджує перерахування коштів. Доказів зарахування коштів на рахунок відповідача за договором позики № 3731269 від 27.10.2020 та за договором про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 матеріали справи не містять. Отже, хоча сторони скріпили своїми підписами договір позики № 3731269 від 27.10.2020 та договір про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 однак в силу положень статті 1046 ЦК України позивачем не доведено надання коштів відповідачу. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц. Як вказувалось вище ні під час звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів за договором позики № 3731269 від 27.10.2020 та договором про надання фінансового кредиту № 01710-11/2020 від 05.11.2020 (первинних бухгалтерських документів). Надані позивачем розрахунки заборгованості (а.с. 20, 34, 194, 195) є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №755/18920/18. У зв`язку з вищевикладеним підстав для задоволення позовних вимог немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed