Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У липні 2023 року ТОВ "Ю СЕРВІС ГРУП", в особі представника Калиниченка О.В., звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір №129 від 27.03.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги. Предметом позовної заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з управління багатоповерховим будинком. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна - [ADDRESS] . Згідно акту прийому-передачі об`єкта в управління від 09 жовтня 2018 року «УкрБуд Девелопмент» передало в управління Стягувачу об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №787 від 29 грудня 2018 року житловому будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Листом від 15 липня 2020 року об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Верховина», що знаходиться за вказаною адресою повідомлено про перехід на самоуправління. Отже, позивач надавав житлово-комунальні послуги, нараховував та отримував плату за житлово-комунальні послуги з мешканців квартир в період з моменту передачі будинку - 09 жовтня 2018 року на управління від забудовника - до моменту переходу на самоуправління - 31 липня 2020 року, що підтверджується відповідними документами. Відповідач фактично користувався послугами, а оплату за житлово- комунальні послуги здійснював частково, що підтверджується копіями роздруківок платіжних інструкцій з клієнт-банку . У зв`язку з неналежним виконання умов Договору сформувалася заборгованість у відповідача перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 27.03.2019 року по 31.07.2020 року становить 15 038,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово - комунальні послуги, які позивач просить суд стягнути на його користь, крім того просить суд поновити строк позовного провадження. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 48). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї, які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.49-52). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі об`єкта в управління від 09 жовтня 2018 року «УкрБуд Девелопмент» передало в управління позивачу об`єкт за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-27). Судом встановлено, що розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №787 від 29 грудня 2018 року житловому будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.28). Судом встановлено, що листом від 15 липня 2020 року об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Верховина», що знаходиться за вказаною адресою повідомлено про перехід на самоуправління (а.с.29). Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги, нараховував та збирав плату за житлово-комунальні послуги з мешканців квартир в період з моменту передачі будинку - 09 жовтня 2018 року на управління від забудовника - до моменту переходу на самоуправління - 31 липня 2020 року, що підтверджується відповідними документами. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір №129 від 27.03.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги (а.с.9-22). Відповідно до пункту 3.1.1. Договору плата за надання послуг з управління та утримання будинку, визначається згідно Кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що додається до Договору в якості додатку №2. Згідно пункту 3.1.2. Договору компенсація вартості Комунальних послуг, за послуги постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами оплачується згідно фактично спожитого обсягу відповідно показів відповідних квартирних засобів обліку чи/або за встановленими нормативами (нормами) споживання, за ціною закупівлі Стороною - 1 у виконавців комунальних послуг. Відповідно до пункту 3.3. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пункту 4.4.1. Сторона - 2 зобов`язана своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані Послуги з управління та утримання Будинку та компенсувати Комунальні послуги в порядку та строки встановлені цим Договором. Пунктом 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, шо йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Невиконання відповідачем обов`язків по сплаті наданих житлово- комунальних послуг здійснювало перешкоди у діяльності стягувача, а саме вчасно розраховуватися з підприємствами, що виробляють ці послуги. Судом встановлено, що позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території безперебійно та належної якості. Претензій з боку споживача щодо неякісного надання послуг не надходило. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, (стаття 257 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (наприклад, здійснення оплати в рахунок погашення боргу). Згідно з ч. З ст. 264 Цивільного кодексу України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Щодо зупинення перебігу позовної давності, слід зазначити, що згідно з п. 12. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені у тому числі ст. 257 ЦКУ, продовжуються на строк дії такого карантину. Запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з урахуванням внесених змін та доповнень. Крім того, 24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено. Зокрема відповідно до Указу № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом № 9532 від 26.07.2023) строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року. Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» і внесено зміни до Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ доповнено п. 19, який зокрема передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності установлені ст. ст. 257-259 ЦКУ. Отже, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 ЦКУ продовжуються на строк його дії. Як встановлено судом, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про участь у витратах, у відповідача виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 27.03.2019 по 31.07.2020 в сумі 15 038,25 грн. 12.04.2021р. та 30.05.2023р. позивач звертався до відповідача з письмовими претензіями та вимогами сплатити вказану заборгованість (а.с.30, 31). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності", тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Outcome: approved