Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

24.08.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 487, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач вважає примирення неможливим. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутністю та відсутністю позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Просив справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 487. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач вважає примирення неможливим. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Сторони спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторонам, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved