Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 13 800,00 грн., згідно розписки від 17.11.2021 року. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що 17.11.2021 року [PERSON] власноруч написав розписку про повернення коштів в сумі 13800,00 грн. за користування гаражем [PERSON] , зобов`язався повернути кошти до 01.12.2021 року частинами, а саме: 20.11.2021 6900,00 грн, 01.12.2021 6900,00грн. У зв`язку з тривалим невиконанням зобов`язання, з метою врегулювання спору позивач направляв відповідачу листи з вимогою повернення коштів. Однак, [PERSON] кошти не повернув, а тому позивач просить суд стягнути\~ з відповідача суму боргу в розмірі 13 800,00 грн. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 28.06.2023 року залишив без руху позовну заяву, надав позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 24-25). 03.07.2023 року позивач подав заяву про усунення недоліків та надав оригінал квитанції про сплату судового збору (а.с. 27). Ухвалою судді від 16.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с. 30). 05.09.2023 року позивач [PERSON] подав клопотання про уточнення позовних вимог (а.с. 33-34). Позивач в судове засідання не з`явився, 05.09.2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 32). Відповідач\~ в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 17.11.2021 року [PERSON] власноручно написав розписку про повернення [PERSON] коштів в сумі 13 800,00 грн, за користування гаражем, та зобов`язався повернути кошти до 01 грудня частинами, а саме: 20 листопада 6900 грн, 01 грудня 6900 грн. (а.с. 14) Зі змісту позовної заяви та доданих до неї письмових доказів слідує, що відповідач користувався майном позивача та взяв на себе зобов`язання оплатити за користування майном (гаражем), але не виконав свого зобов`язання. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. ст. 12, 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зі змісту, наданої позивачем розписки вбачається, що [PERSON] зобов`язався повернути кошти [PERSON] в розмірі 13 800 грн., отже розписка містить зобов`язання із повернення коштів до визначеної дати. Однак [PERSON] свого зобов`язання не виконав, грошові кошти у визначений в розписці термін не повернув, тому [PERSON] має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання зі сплати коштів. А тому проаналізувавши всі надані по справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виникло зобов`язання, умови якого відповідач не виконав.\~ Жодних доказів, які б спростовували такий висновок, суду не було надано, відповідач не оспорював факту наявності написаної ним власноручно розписки від 17.11.2021 року та факт невиконання ним зобов`язання, відзиву на позовну заяву\~ не подав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved