Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У вересні 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Однак, оскільки позивачам не було відомо про наявність заповіту, так як спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, а відповідно й виклики нотаріусом не здійснювалися, то вони не зверталися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку із чим пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини. Оскільки, про наявність заповіту останні дізналися 2023 року, просили суд надати їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у шість місяців. Представник позивачів судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги, а також розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . З заповіту складеного від імені [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому Рокитненської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 07 лютого 2013 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку 1.0657 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ЯА № 622966 від 21 липня 2006 року, та позивачу [PERSON] заповіла земельну ділянку 1.0657 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ЯА № 622967 від 21 липня 2006 року. Спадщину після смерті спадкоємця ніхто не прийняв, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73001438 від 28 червня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. А тому враховуючи, що позивачам не було відомо про заповіт, суд вважає, що вони з поважних причин не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. За вказаних обставин та приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим надати позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України, суд

Outcome: approved