Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог вказує, що 27.03.2023 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. вчинила нотаріальний напис про стягнення з позивача на користь відповідачки заборгованості за нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів від 12.03.2016, яка утворилась за січень-травень 2022 року у сумі 15000,00 грн. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказана заборгованість є спірною. Так, отримавши повідомлення нотаріуса і заяву [PERSON] щодо заборгованості за договором про сплату аліментів за 2022 рік у сумі 18000,00 грн. і за січень 2023 року у сумі 3000,00 грн., він направив нотаріусу відповідь про незгоду з заборгованістю і надав докази сплати аліментів за період липня - грудня 2022 року у визначеному договором розмірі. Крім того, [PERSON] зверталась до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів, яка була задоволена заочним рішенням суду першої інстанції, однак виконавчий лист відповідачка не отримувала і до примусового виконання не пред`являла. Після скасування заочного рішення було ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено. При цьому, у даному позові не заявлялось вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Не зважаючи на наявність спору між сторонами і відсутність доказів про неотримання аліментів, нотаріус самостійно змінив суму вимоги і вчинив виконавчий напис на суму 15000,00 грн., а не на 21000,00 грн., як просила [PERSON] . Крім того, до червня 2022 року між сторонами існували сімейні стосунки і питання про сплату аліментів не виникало, а після подачі позову про розірвання шлюбу він пересилався до батьків і став сплачувати аліменти. Вказуючи на відсутність документів щодо безспірності заборгованості по аліментам, невизнання боржником пред`явлених до нього вимог, просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечень вказує, що за період з 12.03.2016 по 31.12.2021, коли вони періодично спільно проживали, заборгованість відсутня у виконавчому написі. Оскільки позивач не сплачував аліменти і не утримував дитину у цей період, вона зверталась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2023 у задоволенні позову було відмовлено. З грудня 2021 року сторони остаточно припинили свої сімейні стосунки, перестали разом проживати. У зв`язку з тим, що згідно укладеного 12.03.2016 договору про сплату аліментів на утримання дитини, позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.01.2023. Після отримання повідомлення нотаріуса позивач здійснив переказ у сумі 6000,00 грн. на утримання дитини. У зв`язку наданими сторонами доказами щодо сплати та отримання аліментів з липня 2022 року по грудень 2022 року, позивачка звернулась із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості у сумі 15000,00 грн. за період січня по травень 2022 року. Оскільки такий розмір заборгованості був безспірним, приватний нотаріус правомірно вчинила виконавчий напис. Заборгованість по аліментам до теперішнього часу не погашена. При цьому, проти розірвання договору про сплату аліментів на утримання дитини відповідач заперечує, факт існування заборгованості визнає. З наведених підстав просить відмовити у позові. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. у поясненнях на позовну заяву вказує, що після отримання заяви [PERSON] і квитанцій про перерахування аліментів, які стосувалися періоду липня 2022 року січня 2023 року, заяви [PERSON] про вчинення напису за безспірний період з січня по травень 2022 року включно, нею у відповідності до вимог закону було вчинено відповідний напис. Також нею враховувалось, що дія договору про сплату аліментів не зупинялась. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з наведених вище підстав. Відповідачка просила відмовити у задоволенні позову, вважає вимоги необґрунтованими. Треті особи у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд спри без їх участі. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] (яка змінила прізвище на [PERSON] ) 12.03.2016 був укладений Договір про сплату аліментів, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., зареєстрований в реєстрі за №426. Пунктами 1-3 договору передбачено, що платник зобов`язується сплачувати отримувачу аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На момент підписання договору розмір аліментів встановлено в сумі 3000,00 грн. Виплата аліментів буде здійснюватися щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця. Пунктом 12 договору передбачено, що у разі невиконання платником свого зобов`язання із виплати аліментів, визначеного цим договором, отримувач вправі пред`явити цей договір до стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., зміни та доповнення до цього договоруне вносились,дія договору про сплату аліментів не зупинялась. За заявою [PERSON] від 14.02.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. надіслано платнику аліментів за Договором про сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] [PERSON] , якою доведено до відома, що за вказаним договором існує заборгованість по аліментам за 2022 рік у сумі 18000,00 грн., та за січень 2023 року у сумі 3000,00 грн., загальна сума 21000,00 грн. У разі непогашення заборгованості по аліментам, буде вчинено виконавчий напис. На вказану заяву [PERSON] надіслав 13.03.12023 відповідь, у якій вказав, що аліменти з липня 2022 року по грудень 2022 року ним сплачувались щомісячно, на підтвердження чого надав копії документів про поштові перекази. Посилаючись також на те, що при розгляді Ленінським районним судом м. Запоріжжя позовної заяви [PERSON] про збільшення розміру аліментів мова про стягнення заборгованості не йшла, вказав на відсутність підстав для вчинення виконавчого напису. У зв`язку з несплатою [PERSON] заборгованості по аліментам, [PERSON] подала приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. заяву про вчинення виконавчого напису на договорі про сплату аліментів на дитину від 12.06.2016 щодо заборгованості по аліментам за січень травень 2022 року у сумі 15000,00 грн. Після отримання заяви [PERSON] і квитанцій про перерахування аліментів, які стосувалися періоду липня 2022 року січня 2023 року, заяви [PERSON] про вчинення напису за безспірний період з січня по травень 2022 року включно, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. було вчинено виконавчий напис від 27.03.2023, зареєстрований в реєстрі за №313, яким пропонується стягнути з боржника [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором Про сплату аліментів на утримання дитини, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. 12.03.2016 за р. № 426, за січень-травень 2022 року у загальній сумі 15000,00 грн. Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі від 20.07.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №313 від 27.03.2023. У зв`язку з тим, що боржником аліменти згідно цього виконавчого напису не сплачувались, 05.09.2023 [PERSON] звернулась письмово до [PERSON] щодо заборгованості по аліментам у розмірі 36000,00 грн. і неповідомленняплатником про причини затримання виплат, як це передбачено п.8 договору, та запропоновано розірвати даний договір за взаємною згодою. З письмової відповіді [PERSON] від 13.09.2023 на пропозицію про розірвання договору вбачається, що вказаний розмір заборгованості у сумі 36000,00 грн. він заперечує, зобов`язується найближчим часом погасити дійсно існуючу заборгованість. Вважає, що наявність заборгованості не є підставою для розірвання договору про сплату аліментів і не буде відповідати інтересам дитини, та пропонує в порядку ст. 189 СК України звернутись до нотаріуса із заявою про стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса. До цього, а саме 22.08.2023, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса №313 від 27.03.2023 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно дост. 18 ЦК Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістомст.88 Закону України «Про нотаріат`нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), який містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 1 цього Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Крім цього, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі№ 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц наголосила на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). З досліджених судом доказів вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису №313 від 27.03.2022 боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем [PERSON] за січень травень 2022 року, не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису не було. Щодо справи, на яку посилався позивач у відповіді на заяву про вчинення виконавчого напису, слід зазначити, що у жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому вказувала на невиконання договору про щомісячну сплату аліментів у сумі 3000,00 грн., вважала що платник аліментів може платити аліменти у більшому розмірі, і просила стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 4000,00 грн. Тобто, даний позов стосувався питання збільшення розміру аліментів, визначених нотаріально посвідченим договором Про сплату аліментів на утримання дитини. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2022 у цій справі постановою апеляційного суду від 01.02.2023 було скасовано, у задоволенні позову відмовлено. До нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису [PERSON] звернулась 14.02.2023, тобто після ухвалення остаточного рішення у цій справі. Тобто, невирішених спорів щодо заборгованості на момент звернення і вчинення виконавчого напису не існувало. Не вказує на наявність спору щодо заборгованості по аліментам і розгляд судом справи про розірвання шлюбу між сторонами, що вбачається зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2022 у цій справі. Доводи позову, що у період січня-травня 2022 року між сторонами ще існували сімейні стосунки і шлюб не був розірваний, не виключає обов`язку платника виконувати договір про сплату аліментів на утримання дитини, який укладався між сторонами в період шлюбу. Судом враховується, як і нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, що зміни та доповнення до укладеного сторонами по справі договору про сплату аліментів не вносились, дія договору про сплату аліментів не зупинялась. Надані боржником документи щодо сплати аліментів за червень грудень 2022 року та за січень 2023 року були враховані приватним нотаріусом, на підставі заяви [PERSON] про вчинення виконавчого напису щодо заборгованості за січень травень 2022 року у сумі 15000,00 грн. та відсутності заперечень боржника та доказів відсутності такої заборгованості, приватним нотаріусом правомірно було вчинено виконавчий напис. Факт не сплати аліментів за січень-травень 2022 року не заперечується позивачем. Позивач заперечень щодо цієї заборгованості не надавав ні нотаріусу, ні в суді не довів її відсутності або відсутності обов`язку сплачувати аліменти. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подана нотаріусу заборгованість позивача була безспірною. Отже, доводи позову свого підтвердження не знайшли, у зв`язку з чим його вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed