Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Сіренко А.Л. звернувся до суду з позовом до відповідачів Зафара Усами, Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), третя особа: [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування свого позову зазначено, що із лютого 2019 року і по даний час позивач проживає однією сім`єю із третьою особою [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Однак, на час народження та реєстрації народження дитини, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем, в зв`язку з чим в свідоцтві про народження дитини батьком було зазначено відповідача. Позивач вказує, що шлюб між відповідачем та третьою особою був формальним, шлюбно-сімейні стосунки, останні, не підтримували, та рішенням Вишгородського районного суду Київської області зазначений шлюб було офіційно розірвано. Відповідач не є біологічним батьком дитини, що не заперечується, останнім, та фактично батьком дитини є позивач. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що позивач є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , однак, за вимогами закону в свідоцтві про народження дитини батьком було зазначено відповідача, а тому позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 20.12.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.08.2023 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Представник відповідача Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Третя особа [PERSON] народилась [INFO] в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта. 04.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2022 року у справі № 363/1876/22. [INFO] народилась [PERSON] , та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Однак, позивач вказує, що із лютого 2019 року по теперішній час вони із третьою особою проживали однією сім`єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах, та в період цих відносин народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між третьою особою та [PERSON] був зареєстрований формально, останній, не є біологічним батьком дитини, що було підтверджено третьою особою, не заперечувалось відповідачем, та про це свідчать наявні у справі докази. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України, зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Строк на захист порушеного права відносно визнання батьківства відповідно до ч. 2 ст. 129 КпШС України, визначався в один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено, що, незважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.11.2022 р., [PERSON] підтримувала та на даний час підтримує фактичні шлюбні стосунки із позивачем, в період яких, у останніх, народилась дитина. Позивач вказує, що він є біологічним батьком зазначеної дитини, та дівчинка народилась в період фактичного проживання позивача із третьою особою, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. В силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що наявні у справі докази свідчать про те, що позивач фактично є біологічним батьком дитини, яка народилась [INFO] у [PERSON] , останньою, вказувалось, що відповідач не є батьком дитини, та обґрунтування позовних вимог стороною відповідача спростовані не були, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved