Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

02.06.2023 Концерн «Міські теплові мережі», в особі представника Фарзаєвої К.А., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування якого зазначено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та отримують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У період з 01.06.2016 по 31.10.2021 позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 55\~640,10 грн., яку відповідачами сплачено у повному обсязі не було. Також зазначено, що на адресу відповідачів неодноразово було направлено претензії стосовно вказаної заборгованості, але вказані претензії були залишені без уваги. У зв`язку з чим, просить суд, стягнути з [PERSON] , [PERSON] борг у розмірі 55 640,10 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. 05.07.2023 та 07.08.2023 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від відповідача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої просить застосувати строк позовної давності про стягнення заборгованості за період з 01.06.2016 по 31.10.2021. 11.07.2023 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача Концерну «МТМ» - Фарзаєвої К.А. надійшло заперечення на заяву про застосування спливу строків позовної давності, відповідно до якого зазначено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалися позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу. Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023. Таким чином, позов було подано під час дії карантину на території України. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам цивільного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток поштовою кореспонденцією, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У судове засідання відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач Концерн «МТМ» надавав відповідачам за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у період з 01.06.2016 по 31.10.2021. Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг від 08.06.2023 встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 07.04.1972 по теперішній час. Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг від 08.06.2023 встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 26.05.1993 по теперішній час. Відповідно до довідки - розрахунку Концерну «МТМ» щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, заборгованість відповідача за період з 01 червня 2016 року по 31 жовтня 2021 року, складає 55\~640,10 грн. Вказаний розрахунок заборгованості є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами чинного законодавства. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Обов`язок Споживача сплачувати за комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі України (ст.ст. 67, 68). Відсутність між сторонами договору на надання послуг централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном «МТМ» послуг, оскільки обов`язок оплати випливає з Закону. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідача, як споживача послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливість стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Згідно Статуту Концерну «Міські теплові мережі», предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут, тобто Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води. Система теплопостачання квартири відповідачів є загальнобудинковою, від`єднання від централізованого опалення не проводилось, тому послуги відповідачам, надавались постійно і в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру станом на час розгляду справи відповідачем не надано. Заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. У порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, а також наявності підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд враховує таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020. З позовом до суду Концерн «МТМ», згідно відмітки на позовній заяві, звернулось 02.06.2023. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли з 01 червня 2016 року по березень 2017 року, оскільки за вимогою про стягнення заборгованості за березень 2017 року, яка є простроченою відповідачем станом на дату подання позову строк позовної давності було продовжено. Таким чином, Концерном «МТМ» заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по жовтень 2021 року включно у межах строку позовної давності. Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, у межах строку позовної давності, у загальному розмірі 32 639,22 грн. Водночас, у частині вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з червня 2016 року по лютий 2017 року включно, слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності до цих позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] видане 20 квітня 2022 року відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, відтак відноситься до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 787,25 грн.

Outcome: partial