Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У березні 2022 року представник Акціонерного товариства «Мегабанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 17-004-855-2-19-Г від 08 лютого 2019 року в загальній сумі 20 888,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 13 096,63 грн., нараховані та несплачені відсотки в сумі 15,54\~ грн., штраф в сумі 7 776грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 17-004-855-2-19-Г. Позивач свої зобов`язання за умовами кредитного договору виконав в повному обсязі, здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2021 року має заборгованість в загальній сумі 20 888,17 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від\~ 20 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] 08 лютого 2019 року укладено договір № 17-004-855-2-19-Г. За умовами вказаного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок. Кредит надавався відповідачу в сумі 17 280 грн. на строк з 08 лютого 2019 року до 07 лютого 2023 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 10% річних. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по договору, відповідач має заборгованість, яка станом на 01 грудня 2021 року становить 20 888,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 13096,63 грн., нараховані та несплачені відсотки в сумі 15,54\~ грн., штраф в сумі 7 776 грн., яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріалами справи підтверджується, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед банком по кредитному договору. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що визначено частинами першою, другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно кредитного договору сторони погодили відсоткову ставку за кредитом. Відповідач ознайомилась з даними умовами кредитування, про що засвідчила підписом на вказаному договорі. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Мегабанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованості в сумі 20 888,17 грн. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved