Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , загальна площа якого становить 94,1 кв.м., житлова 64,8 кв.м., допоміжна 29.3 кв.м., з господарськими будівлями, з яких 1/2 частка в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , 1/2 частка як члена бувшого колгоспного типу двору. Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області. Те, що вона є дочкою [PERSON] стверджується свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] . У зв`язку із одруженням вона, позивач, змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] . Вказує, що її батько проживав у [ADDRESS] в житловому будинку, який станом на 30.06.1990 відносився до колгоспного типу двору, головою якого був він, тобто її батько. Зазначає, що членом двору значилася вона, що стверджується витягом з погосподарської книги по с. В`язова. Право власності на майно двору зареєстровано на ім`я батька, що стверджено довідкою КП ЛОР "Червоноградське МБТІ". Зазначає, що згідно діючого на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого був її батько [PERSON] , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/ 2 частині кожний. Зазначає, що після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому частку в майні двору, яку фактично вона прийняла, вступивши у володіння та управління майном. З приводу спадкування вона зверталася до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №201/2023, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину належної батькові частки в майні двору через відсутність правовстановлюючих документів на частку двору, яка належала батькові та яка фактично нею прийнята, але не оформлена, що становить 1/2 частки. Про відмову у видачі свідоцтва нотаріусом 30 червня 2023 року видано постанову. Крім того, стверджує, що вона, як член двору, також має право на 1/2 частки в майні двору, однак згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таку можливо зареєструвати на її ім`я лише за рішенням суду. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовних вимог не заперечують, визнають такі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Крім цього Жовківською ДНК Львівської області направлено до суду копію спадкової справи № 201/2023 заведеної 08 червня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані учасниками заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із виписок з погосподарської книги Туринківської сільської ради, виданих 10.07.2023 Виконавчим комітетом Жовківської міської ради за № № 477, 478, вбачається, що батько позивача [PERSON] проживав в [ADDRESS] в житловому будинку, який станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 відносився на до колгоспного типу двору, головою якого значився [PERSON] , а членом двору [PERSON] . Із довідки КП ЛОР "Червоноградське МБТІ " від 16.05.2023 за № 2052, вбачається, що така видана [PERSON] про те, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 27.11.1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 271 від 15.10.1987 року та записано 27.11.1987 року в реєстрову книгу за № 198. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався. Відповідно до копії технічного паспорта виготовленого КП ЛОР "Червоноградське МБТІ", загальна площа будинку в [ADDRESS] становить 94,1 кв.м., житлова 64,8 кв.м., допоміжна 29.3 кв.м. Із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 червня 2023 року № 565/01-16 вбачається, що 08 червня 2023 року [PERSON] , що проживає в с. В`язова, Львівського району, Львівської області подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак таке свідоцтво не може бути видане з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Заявником надано свідоцтво про право власності на будинок з якого вбачається, що господарство в [ADDRESS] , головою якого був [PERSON] відносився до колгоспного типу двору. Крім нього членами двору була заявниця [PERSON] . Отже, всі члени двору мають право на частку. Вказаною постановою нотаріус постановила відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, таками, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги позивачки і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивачки.

Outcome: approved