Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-24 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельні ділянки, площею 0,1164 га та 0,0696 га, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовані в [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно. На обґрунтування вимог вказував, що нотаріальному оформленню цієї спадщини, на яку вона претендує як спадкоємець першої черги спадкування за законом, заважає відсутність реєстрації земельних ділянок, оскільки після виготовлення всіх необхідних технічних документів на земельні ділянки він не встиг їх здійснити державну реєстрацію. Посилаючись не те, що є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, проте не взмозі її оформити в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду із цим позовом про захист права власності і просила прийняти рішення про визнання за нею в порядку спадкування право власності на земельні ділянки. Відповідач відзиву не подав, але своєю заявою позов визнав та просив здійснити розгляд без участі їх представника. \~ \~ \~ \~Позивачка також подала заяву з проханням вирішити позовну заяву без її участі. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін в підготовчому судовому засіданні згідно положень ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі й на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Часом відкриття спадщини є день смерті особи. На час смерті [PERSON] , як і до тепер, діяли положення Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України). ЦК України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Чорною Л.С. за заявою позивачки і вона оформила в порядку спадкування за законом свідоцтва про спадщину на житлові будинки, розташовані по [ADDRESS] та [ADDRESS] . За свого життя він мав у власності житловий будинок [ADDRESS] із земельною ділянкою, площею 0,186 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку. За свого життя він вирішив розділити на дві частини будинок та ділянку. Але із виконаного він виконав тільки поділ будинку з присвоєнням кожній частині окремої юридичної адреси - № [NUMBER] та № 22-а., які і успадкувала позивачка. Для поділу земельної ділянки, на його замовлення, спеціалізоване приватне підприємство Консультаційна фірма ПОЛІКОМ розробила технічну документацію, відповідно до якої земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будівництва, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , склала 0,1164 га, кадастровий номер 4823355700:06:009:0005, а для будинку під [ADDRESS] площею 0,0696 га, кадастровий номер 4823355700:06:009:0006. В той же час за свого життя він не встиг зареєструвати право власності на земельні ділянки. Тому приватний нотаріус Чорна Л.С. своєю постановою від 29 грудня 2022 року відмовила у видачі позивачці свідоцтв про право на спадщину. Слід відмітити, що постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області був перейменований на Вітовський, а відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-ІХ у Миколаївській області було утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) до складу якого увійшла і Первомайська територіальна громада (до якої входить і с. Засілля Жовтневого району Миколаївської області), а також ліквідовано у Миколаївській області старі районні територіальні утворення, зокрема й Вітовський район. За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ З наданих позивачкою документів вбачається, що спадкодавцем було вчинено всі необхідні дії по оформленню права власності на розділену земельну ділянку, але через смерть він не встиг завершити процес зокрема й здійснити державну реєстрацію земельних ділянок. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельні ділянки за життя належали [PERSON] і після його смерті входять до складу спадщини, а тому в порядку спадкування, з врахування встановлених зазначених обставин, повинні відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі, як спадкоємиці за законом першої черги. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на нерухомість в порядку спадкування за законом. За викладеного,

Outcome: approved