Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі станом на час звільнення 27 лютого 2020 року у розмірі 138942,18 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 13 березня 2018 року по 27 лютого 2020 року позивач працював у відповідача. 27 лютого 2020 року позивач був звільнений за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП України, однак з моменту звільнення до подання даної позовної заяви з позивачем не проведений розрахунок по заборгованості із заробітної плати. В день звільнення позивач перебував на підприємстві, отримав трудову книжку, однак відповідач не провів з ним остаточного розрахунку по заробітній платі. Вказує, що згідно даних довідки ОК-5 сума заробітку для обчислення пенсії позивача за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року складає 158252,43 грн. Відповідно до виписки Приват24 за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року позивач отримав заробітну плату від відповідача на суму 19310,25 грн. Заборгованість по заробітній платі на думку позивача складає 138942,18 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача Руденко А.А. просив суд винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач з 13 березня 2018 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 27 лютого 2020 року позивача було звільнено згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.4-5). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» від 11 липня 2023 року №182, залишок по заборгованості із заробітної плати [PERSON] за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року на дату надання довідки складає 63458,72 грн. Сума заборгованості із заробітної плати зазначена після утримань всіх обов`язкових податків та зборів (а.с.35). Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що на його думку заборгованість по заробітній платі складає 138942,18 грн, оскільки згідно даних довідки ОК-5 сума заробітку для обчислення пенсії позивача за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року складає 158252,43 грн, а згідно виписки Приват24 за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року позивач отримав заробітну плату від відповідача на суму 19310,25 грн. Відповідно до наданих позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), сума заробітку для нарахування пенсії (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати) за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року складає: вересень 2019 року - 22790,03 грн, жовтень 2019 року - 23555,93 грн, листопад 2019 року - 26538,16 грн, грудень 2019 року - 14597,09 грн, січень 2020 року - 8398,53 грн, лютий 2020 року - 39582,66 грн, що разом становить 135462,40 грн, а не 158252,43 грн, як зазначає позивач (а.с.22-25). Згідно наданої позивачем виписки з Приват24 відповідачем виплачено позивачу заробітну плату на суму 19710,25 грн (4951,09+4200+850+1400+400+400+859,16+930+850+750+670+300+1000+200+600+300+350+700), а не 19310,25 грн, як зазначає позивач (а.с.28-30). Однак, копія довідки з індивідуальних відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України, не визначає розмір заборгованості по заробітній платі. Офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 відносно [PERSON] підтверджують лише його страховий стаж та не можуть бути прийняті судом, як належні докази щодо розміру заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах від 16 серпня 2018 року у справі №242/5780/16-ц (провадження № 61-34037св18), від 31 травня 2021 року у справі №242/3051/18 (провадження № 61-1021св19). Позивачем та його представником надані відомості відповідачем щодо розміру заборгованості по заробітній платі не спростовано. Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 63458,72 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 63458,72 грн. Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Разом з цим, судом враховується, що такий розмір заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, визначений вже з урахуванням утримання податку й інших обов`язкових платежів. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: partial