Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про обмежувального припису, у якій просить визначити наступні тимчасові обмеження прав [PERSON] , а саме: -заборонити [PERSON] перебувати та відвідувати домоволодіння [ADDRESS] та заборонити йому наближатися на відстань менше 10-ти метрів до місця перебування заявниці, коли вона буде знаходитись за межами належного їй домоволодіння, заборони [PERSON] вести листування, телефоні переговори або контактувати із заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців. Заява мотивована тим, що заявниці на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Крім неї в будинку ще зареєстровані двоє її синів: [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки та сварки, погрожує фізичною розправою, застосовує фізичне насильство. Наразі, по факту застосування фізичного насильства проводиться досудове розслідування відносно [PERSON] за ч.1 ст. 125 КК України. З метою захисту звертається з вказаною заявою до суду. Заявниця до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12733636 від 13.11.2013 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] . (а.с.10-11). З витягу № 335/13-37 про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19) Відповідно до відповіді начальника ВП №3 (м.Гусятин) Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області № 6954/104/02-2023 від 05.09.2023 року [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст.173-2 КУПАП за вчинення домашнього насильства, матеріали ЄО № 1629 від 30.08.2023 року внесено до Єдиного обліку досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України (а.с.18) Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) вказано, що «при вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Таким чином, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі встановлених судом обставин та ризиків, з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог заявниці заборонити [PERSON] перебувати та відвідувати домоволодіння [ADDRESS] , на думку суду такі обмеження не будуть пропорційним втручання у права і свободи особи, з урахуванням того, що [PERSON] зареєстрований у зазначеному будинку, та таке обмеження фактично позбавить його можливості користуватись житловим приміщенням. В цьому випадку, на думку суду, достатнім та пропорційним буде встановлення обмеження [PERSON] заборонити перебувати в конкретній частині будинку, а саме в кімнатах, якими користується заявниця, де знаходяться її особисті речі. Заява у частині встановлення заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] шляхом заборони вести листування, телефоні переговори або контактувати із заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, до задоволення не підлягає, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні. Строк зазначених обмежень суд вважає необхідним встановити у три місці, що на думку суду є достатнім для кореляції поведінки [PERSON] , та такий захід стримування буде стимулювати останнього до правомірної поведінки, дотримання правил встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, поваги до прав, честі і гідності інших громадян. При цьому суд наголошує, що в порядку ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом за заявою заявника на строк до шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial