Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

30 січня 2019 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 15 листопада 2010 року та отримала кредит у розмірі 3 200 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язалася погасити заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, визначених даним договором. Проте відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту. Станом на 30 листопада 2018 року утворилась заборгованість у сумі 222 434 грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3188 грн. 52 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 213 536 грн. 42 коп., заборгованість за пенею та комісією у ромізі 5710 грн. Проте позивач не наполягає на стягнення усієї суми заборгованості. А просить стягнути частину заборгованості, яка становить 121\~788 грн. 27 коп., яка скаладається з заборгованості за кредитом у розмірі 3188 грн. 52 коп. та заборгованість по відсоткам за період з 15.11.2010 року по 30.03.2018 року у розмірі 118\~599 грн., яку просив стягнути разом з судовими витратами. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2020 року скасовано заочне рішення у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2023 року прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася належним чином повідомлена про час та місце розгляд справи, причина невки суду не відома, клопотань про відкладення до суду не надходили. Відповідно до довідки від 05.07.2023 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд,\~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, позивачем надано до суду завірену анкету - заяву відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 15 листопада 2010 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача: 15.11.2010 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн., 15.11.2010 року збільшено кредитний ліміт до 1000 грн., 23.12.2010 року збільшено кредитний ліміт до 1200 грн., 22.01.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1400 грн., 23.02.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1600 грн., 19.03.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1800 грн., 11.05.2011 збільшено кредитний ліміт до 2000 грн., 21.06.2011 року збільшено кредитний ліміт до 2400 грн., 21.07.2011 року збільшено кредитний ліміт до 2800 грн., 24.08.2011 року збільшено кредитний ліміт до 3200 грн., 01.11.2019 року зменешено кредтний ліміт до 0 грн. Відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк». В подальшому карта відповідачу неодноразово перевипускалась, термін дії останньої до березня 2016 року. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 30 листопада 2018 року утворилась заборгованість у сумі 222 434 грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3188 грн. 52 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 213 536 грн. 42 коп., заборгованість за пенею та комісією у ромізі 5710 грн. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення частини заборгованості, яка становить 121\~788 грн. 27 коп. та скаладається з заборгованості за кредитом у розмірі 3188 грн. 52 коп. та заборгованість по відсоткам за період з 15.11.2010 року по 30.03.2018 року у розмірі 118\~599 грн. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки. До анкети-заяви надано також докази, що відповідач ознайомлений з інформацією щодо реальної річної процентної ставки по кредиту, порядку повернення кредиту, що підтверджується її підписом. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві про скасування заочного рішення окрім іншого вказує на пропуск позивачем строків позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України\~передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості останній місячний платіж відповідачем проведений 05.02.2014 року у розмірі 200 грн., а тому саме з цієї дати почався перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами банку про стягнення\~ кредиту та нарахованих відсотків. Позивач звернувся до суду з позовом 30.01.2019 року , тобто, з пропуском трирічного строку позовної давності. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За таких обставин, враховуючи наявність клопотання відповідача, в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом в задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed