Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційній банк «ПриватБанк» у березні 2023 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 17.03.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 04.01.2023 року має заборгованість в загальній сумі 40167,90 грн., з яких: 32697,72 грн. заборгованість за кредитом; 7470,18 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.03.2016 року в сумі 40167,90 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 квітня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 92). Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 26456 від 20.07.2023 року) в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначає, що в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вимог позивача, а саме: що була видана картка з визначенням кредитного ліміту. Крім того, у анкеті-заяві відсутня процентна ставка, відсутні істотні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), комісії за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, зазначила, що позивачем не надано доказів того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» надавались їй для ознайомлення та вона погодилась з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати тіла кредиту, відсотків, зокрема саме у зазначених в цих документах розмірах і порядку нарахування. Оскільки, як зазначає відповідач, на документах відсутні будь-які її підписи, щодо ознайомлення з Умовами та Правила надання банківських послуг в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк». Зазначила, що позивачем не надано до суду жодного документу, що підтверджує факт отримання нею кредиту, так як в анкеті-заяві, сума бажаного кредитного ліміту за платіжною кредитною карткою не визначена. Також відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, а саме: пункт 3 внесені зміни до таких законодавчих актів України: розділ Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 p., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже відповідач зазначила, що позивач не мав права нараховувати відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. За таких обставин, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.100-105). В свою чергу, позивачем по справі подано до канцелярії суду відповідь на відзив (вх. № 29727 від 14.08.2023 року), в якому останній зазначає, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на офіційному сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Крім того, позивач зазначив, що надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Крім того, позивач зазначив, що банком не заявлено вимогу про стягнення неустойки, а тому заперечення відповідача стосовно нарахування штрафу та пені не повинні прийматись судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.106-115). Відповідачем до канцелярії суду подано пояснення (вх. № 36196 від 29.09.2023 року), в яких остання зазначає, що документи, на які посилається позивач не є доказом підтвердження самого факту надання чи отримання кредитних коштів, а служить лише зверненням для отримання позичальником цих коштів. Банківська виписка не є первинним документом, що засвідчує операцію з видачі кредитних коштів, а є обліковим документом банку. Позивачем не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунків позичальника, даних балансу, меморіальних одерів, квитанції будь-які інші первинні документи. Крім того зазначила, що позивачем наданих розрахунок заборгованості під час складання позову, а не під час здійснення господарської операції або безпосередньо після її закінчення із зазначенням всіх реквізитів, посад, та підпси осіб, відповідальних за здійснення операцій в банку та правильність їх оформлення. За таких обставин, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.116-121). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 8). Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву (вх. № 36196 від 29.09.2023 року) про розгляд справи за її відсутності (а.с.116). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 17.03.2016 року відповідач, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.20). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктом 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено в яких зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.26-79). На підставі наведеного відповідачу на одній із кредитних карток починаючи з 28.05.2016 року встановлено кредитний ліміт в сумі 3300,00 грн., починаючи з 22.09.2017 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 8000,00 грн., починаючи з 07.08.2018 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 10000,00 грн., починаючи з 20.06.2019 року кредитний ліміт збільшено до 10500,00 грн., починаючи з 12.08.2019 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 10000,00 грн., починаючи з 19.02.2013 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 12000,00 грн., а починаючи з 25.10.2019 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 14000,00 грн., починаючи з 02.12.2019 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 16000,00 грн., починаючи з 15.01.2020 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 21000,00 грн., починаючи з 30.01.2020 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 23000,00 грн., починаючи з 27.11.2020 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 25000,00 грн., починаючи з 30.11.2020 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 26000,00 грн., починаючи з 23.02.2021 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 32000,00 грн., а починаючи з 05.04.2022 року кредитний ліміт відповідача зменшено до 31650,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с.18). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.03.2016 року, станом на 04.01.2023 року відповідач має заборгованість в загальній сумі 40167,90 грн., з яких: 32697,72 грн. заборгованість за кредитом; 7470,18 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 9-13), яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Доводи відповідача, про те, що остання заперчеує отримання кредитної картки спростовуються наданою позивачем випискою по рахунку [PERSON] , відповідно до якої вбачається, що остання кориусвталась кредитним лімітом шляхом зняття готівки, та навіть деякий час сплачувала кредитні платежі (а.с.14-17). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за кредитним договором б/н від 17.03.2016 року в сумі 40167,90 грн. такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 7470,18 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що визначено частинами першою, другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України. Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 17.03.2016 року, посилається на Умови та Правили надання банківських послуг в Приват Банку, як невід`ємну частину договору. На підтвердження кредитної заборгованості та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань позивачем також надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент укладення договору. При цьому, вказані Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані, в них відсутня дата або інші посилання на час укладення договору б/н від 17.03.2016 року. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. При цьому, позивачем до матеріалів справи долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», відповідно до якої визначена реальна річна відсоткова ставка 51,09 %, кредитки «Універсальна GOLD» відповідно до якої визначена реальна річна відсоткова ставка 51,76 %, та кредитки «Platinum», «MC World BlackEdition», «Visa Signature», «MC WorldElite», «Visa Infinite», відповідно до яких визначена реальна річна відсоткова ставка 42,55 %. А також зазначеною довідкою визначена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків, на кредитку «Унівесральна» 84,00 % річних, на кредитку «Універсальна GOLD» 81,60 % річних, та на кредитки «Platinum», «MC World BlackEdition», «Visa Signature», «MC WorldElite», «Visa Infinite» 72,00 % річних. Відповідач ознайомилась з даними умовами кредитування, про що засвідчила підписом на вказаній довідці (а.с.21-24). Суд не приймає до уваги доводи відповідача, про те, що банк в силу дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, а саме пункт 3 внесені зміни до таких законодавчих актів України: розділ Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 p., № 40-44, ст. 356), оскільки вказані положення стосуються нарахування відсотків передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, пені та штрафів, що в даному випадку позивачем нараховано не було. Оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлена з відсотковою ставкою по кредитному договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 7470,18 грн. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, не повернута і заборгованість по відсоткам, яка визначена анкетою-заявою від 17.03.2016 року, що підписана відповідачем, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в загальній сумі 40167,90 грн., з яких: 32697,72 грн. заборгованість за кредитом; 7470,18 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2684,00 грн.

Outcome: approved