Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

08.08.2022 [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила визнати [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим що, заявник [PERSON] з [PERSON] з 2009 року проживали однією сім`єю. Під час спільного проживання заявник завагітніла та повідомила [PERSON] про цей факт, чому останній зрадів та гарно піклувався про заявника за час вагітності. Проте, перед народженням дитини їхні відносини погіршились, у зв`язку з чим вони припинили спільне проживання. [INFO] в м. Києві [PERSON] народила сина [PERSON] . При реєстрації дитини в Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відомості про батька - [PERSON] - внесені зі слів матері. Заявник стверджує, що після народження сина у [PERSON] з`явились справжні батьківські почуття, він почав систематично навідувати сина, спілкуватися з ним, допомагав матеріально утримувати сина та брав активну участь у вихованні сина, як чоловік. 24.02.2022 [PERSON] добровільно вступив до лав Збройних сил України для захисту нашої держави та 27.05.2022 загинув під час бойових дій. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. 05.07.2022 заявник як законний представник дитини померлого, в інтересах дитини, звернулась до Приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Дорошенко Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька дитини, однак приватний нотаріус повідомив, що родинні відносини батька і дитини необхідно встановити в судовому порядку, у зв`язку з чим заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою судді від 23.08.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі, постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2022 вказану ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду /а.с.11,45-48/. Ухвалою судді від 03.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, витребувано з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про осіб, які звернулись для прийняття спадщини, та у разі наявності, копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] /а.с.76/. На виконання ухвали суду 21.02.2023 з Першої київської державної нотаріальної контори надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру /а.с.84-85/. Ухвалою суду від 22.02.2022 витребувано у Приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Дорошенко Наталії Віталіївни інформацію про осіб, які звернулись для прийняття спадщини, та копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] /а.с.89-90/. 20.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса надійшла копія спадкової справи /а.с.108-122/. Ухвалою суду від 06.07.2023 у справі призначено посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу /а.с.155-156/. 18.09.2023 до суду надійшов висновок експерта № 1492-МГ (далі - Висновок експерта). У судовому засіданні заявник та її представник, адвокат Омельчук С.Л. підтримали заяву про встановлення факту батьківства з підстав, заявлених у заяві. Представник заінтересованої особи Батуринської міської ради направив до суду заяви з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] на розгляд справи не з`явилась, про дати та час проведення судових засідань неодноразово повідомлялась належним чином. У судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що знайома з [PERSON] з дитинства, остання зустрічалась з [PERSON] , завагітніла від нього, перед народженням дитини вони розійшлись, проте після народження знову стали проживати разом, батько проводив час з дитиною. Згодом [PERSON] переїхав жити у м. Батурин, [PERSON] залишилась в м. Києві. Дитина постійно бачилась із [PERSON] , називала його татом. Померлий був військовим, останній раз свідок його бачила на початку весни 2022 року, він приїжджав, гуляв з дитиною. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] знайомий з дитинства, після народження дитини, останній почав постійно проживати із [PERSON] допоки не переїхав у м. Батурин. Померлий багато часу проводив із сином, дитина називала його татом. Заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] в м. Києві [PERSON] народила сина [PERSON] . При реєстрації дитини відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матерів /а.с.65/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 08.06.2022 /а.с.68/. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Дорошенко Н.В. заведена спадкова справа № 69437847 /а.с.69,85,100/. З копії спадкової справи № 69437847 вбачається, що [PERSON] є єдиною особою, яка звернулась з заявою про прийняття спадщини в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] /а.с.108-122/. Згідно Висновку експерта, загиблий громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% /а.с.166-177/. Відтак, висновок експертизи підтверджує, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, і за життя з якої-небудь причини не подав до органів РАЦСу заяву про добровільне визнання свого батьківства, суд за заявою зацікавлених осіб згідно ст. 130 Сімейного кодексу може встановити факт батьківства цієї людини. Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено за вказівкою матері («зі слів матері») у відповідності зі ст. 135 Сімейного кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи наведені вище обставини, з огляду на те, що факт батьківства знайшов своє підтвердження сукупністю зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved