Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

10 липня 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Заява мотивована тим, що 04 вересня 2010 року позивач і відповідач уклали шлюб. Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , яка після народження і до цього часу проживає разом з матір`ю. Фактично сім`я припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб по суті носить формальний характер. Примирення також неможливо. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, призначене на 27 вересня 2023 року не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалу про відкриття провадження від 14.07.2023 року була направлена відповідачу на адресу зазначену у позові, однак конверт повернувся на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Судові повістки на засідання суду на 08.08.2023 року та 27.09.2023 року повернулися на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». У строк, встановлений відповідачу відзиву на позов не надано, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 04 вересня 2010 року, про що зроблено актовий запис за № 455, серія Серія [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружина: [PERSON] . (а. с. 19). Від даного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 14 червня 2011 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, з відповідним актовим записом № 499. Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved