Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 01.03.2022 року по 01.05.2023 року в сумі 109613,92 грн. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] займає посаду охоронця у КП «Житомирський обласний лікувально-санаторний центр радіаційного захисту для дитячого та дорослого населення «Дениші» Житомирської обласної ради. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введеня воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та який діє і зараз. З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України позивач був залучений до оборони та відсічі збройної агресії, а саме в роботах по обороні міста та забезпеченні функціонування органу місцевого самоврядування, про що 30.03.2022 року було видано відповідну довідку, яка надавалась КП ЖОЛСЦРЗ «Дениші». Відповідач, у свою чергу, протягом періоду виконання позивачем державних та громадських обов`язків у складі територіальної оборони, оскільки такі обов`язки можуть виконуватись у робочий час, зобов`язаний виплачувати [PERSON] середній заробіток відповідно до нори чинного законодавства. Проте, всупереч наведеному відповідач не виплачує позивачу середній заробіток з березня 2022 року, що, на думку останнього, є грубим порушенням вимог КЗпП України та його прав. Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 26); витребувано у Комунального підприємства "Житомирський обласний лікувально-санаторний центр радіаційного захисту для дитячого та дорослого населення "Дениші" Житомирської обласної ради інформацію. 19.06.2023 року відповідачем на виконання вимог ухвали суду надано витребувані документи. \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити у повному обсязі, оскільки КП ЖОЛСЦРЗ «Дениші» не отримувало від [PERSON] жодної вище згадуваної довідки. Також, позивачем не надано підтвердження про надання (направлення) цієї довідки відповідачу, як і не надано відповідних контрактів добровольця укладених з ним, відтак, останнім не було відомо, що [PERSON] є членом добровольчого формування територіальної громади та приймає безпосередню участь у виконанні завдань територіальної оборони (а.с. 32-37). Ухвалою суду\~від 18.08.2023\~року витребувано\~у командира Добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир» [PERSON] та у в.о. командира добровольчого формування Житомирської міської територіальної громади № 1 «Соколи Полісся» Пашковського В.Ф. інформацію (а.с. 70). \~ \~ \~ \~На виконання вимог зазначеної ухвали командиром добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир» надано відповідь (а.с. 73). \~ \~ \~ \~Від в.о. командира добровольчого формування [INFO] » витребувана інофрмація до суду не надходила. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Листом № 36/1116 від 30.03.2022 року виконавчий комітет Житомирської міської ради (а.с. 10) повідомляв директора КП ЖОЛСЦРЗ «Дениші» про те, що працівник підприємства [PERSON] , [INFO] , задіяний в роботах по обороні міста та забезпеченні функціонування органу місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~11.04.2022 року між [PERSON] та добровольчим формуванням Житомирської міської територіальної громади № 3 «Житомир» було укладено контракт добровольця територіальної оборони № [NUMBER] (а.с. 12). \~ \~ \~ \~30.07.2022 року між [PERSON] та добровольчим формуванням Житомирської міської територіальної громади № 1 «Соколи Полісся» було укладено контракт добровольця територіальної оборони (а.с. 13-14). \~ \~ \~ \~Доказів надсилання чи отримання відповідачем вище перелічених документів матеріали справи не містять. \~ \~ \~ \~30.03.2023 року позивачем було скеровано до відповідача вимогу про сплату середнього заробітку (а.с. 15, 16). \~ \~ \~ \~Згідно табелів використання робочого часу КП ЖОЛСЦРЗ «Дениші» за період з 24.02.2022 року по травень 2023 року [PERSON] облікувався як працівник, який відсутній на робочому місці, у зв`язку із неявкою з нез`ясованих причин (НЗ) (а.с. 38-53). \~ \~ \~ \~З листа добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир» від 08.09.2023 року (а.с. 73) вбачається, що [PERSON] з 11.04.2022 року по 01.08.2022 року входив до особового складу добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир», що перебуває у підпорядкуванні [NUMBER] окремого батальйону В/Ч [NUMBER] ; у період з 11.04.2022 року по 01.08.2022 року [PERSON] виконував завдання територіальної оборони Житомирської міської територіальної громади та був задіяний як робочий, так і позаробочий час, згідно з наказом командира на безоплатній основі; з 01.08.2022 року відповідно до наданої [PERSON] заяви, контракт № 217 від 11.04.2022 року був із ним розірваний. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 249 від 15.06.2023 року наданої відповідачем (а.с. 30) дохід позивача за період з 01.01.2022 року по 31.05.2023 року склав 14155,55 грн; заробітна плата за січень та лютий 2022 року становила 7976,49 грн та 6179,06 грн відповідно, а всього 14155,55 грн. Згідно\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно\~\~до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~119\~КЗпП на\~час виконання\~державних або\~громадських обов`язків,\~якщо за\~чинним законодавством\~України ці\~обов`язки\~можуть здійснюватись\~у робочий\~час,\~працівникам гарантується\~збереження місця\~роботи (посади)\~і середнього\~заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених\~Кодексом цивільного захисту України, законами України\~"Про військовий обов`язок і військову службу"\~і\~"Про альтернативну (невійськову) службу",\~"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Тобто, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022\~постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Закон України «Про основи національного спротиву»\~визначає правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротиву. Доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (пункт 1 частини першої\~статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву»). Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 1\~\~Закон України «Про основи національного спротиву»\~добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади. Комплектування органів військового управління, військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється: зокрема, в особливий період - військовослужбовцями за контрактом, за призовом особами офіцерського складу та територіальним резервом (пункт 2 частини першої\~статті 9 Закон України «Про основи національного спротиву»). Згідно з частинами другою та третьою\~статті 9 Закону України «Про основи національного спротиву»\~комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. До складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони. Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про основи національного супротиву» на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені\~Законом України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до пункту 16 положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449\~(далі\~- Положення») членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони. Згідно з пунктом 19 Положення особа, яка виявила бажання стати членом добровольчого формування, подає заяву на ім`я командира добровольчого формування. Відповідно до пункту 20 Положення командир добровольчого формування ухвалює рішення про зарахування до членства у добровольчому формуванні протягом семи робочих днів або надає особі обґрунтовану відмову в зарахуванні до членства на підставі критеріїв, визначених пунктами 16 та 17 цього Положення. Пунктом 21 Положення визначено, що контракт добровольця територіальної оборони укладається між командиром добровольчого формування та особою, яка подала заяву щодо членства в добровольчому формуванні. Такі особи укладають контракт добровольця територіальної оборони строком на три роки. Форма контракту добровольця територіальної оборони затверджується Міноборони. Контракт добровольця територіальної оборони укладається в чотирьох примірниках. Примірники контракту добровольця територіальної оборони надаються члену добровольчого формування, командиру військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, командиру добровольчого формування та керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до частини 5\~статті 9 Закону України «Про основи національного спротиву»\~облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Отже, документами, що підтверджують участь в територіальній обороні, є контракт добровольця територіальної оборони, типова форма якого затверджена\~наказом Міністерства оборони України від 07 березня 2022 року № 84. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідженими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] у період з 11.04.2022 року по 01.08.2022 року входив до особового складу добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир» (контракт № 217); 30.07.2022 року [PERSON] підписав контракт з добровольчим формуванням Житомирської міської територіальної громади № 1 «Соколи Полісся»; контракт набирає чинності з 02.08.2022 року (а.с. 12-14). Відтак, на [PERSON] поширювалися гарантії щодо збереження місця роботи і середнього заробітку, у зв`язку із наявністю поважних причин відсутності останнього на робочому місці у вказаний період. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2023 року у справі № 683/1255/22 (провадження № 61-4326св23) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 683/1256/22 (провадження № 61-4759св23). Порядок розрахунку середнього заробітку регулюється\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі по тексту - Порядок). Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку (абзац перший пункту 3). При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (абзац другий пункту 4). Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (абзац перший пункту 5). Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8). Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається відповідно до Порядку, шляхом множення суми середньоденної заробітної плати працівника на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до вищевказаних положень середній заробіток за весь час затримки, що має бути стягнутий з відповідача на користь [PERSON] , повинен бути обрахований таким чином. Як вже встановлено судом заробітна плата позивача у січні та лютому 2022 року становила 14155,55 грн. Відповідно середньоденна заробітна плата позивача становить 362,96 грн (14155,55 грн/39=362,96 грн). Враховуючи позицію Верховного Суду про те, що поважність причин відсутності на робочому місці підтверджується контрактом, на переконання суду, розрахунок середнього заробітку має здійснюватися з 11.04.2022 року по 01.08.2022 року, оскільки такий підтверджений належними доказами, а саме: контрактом № 217 та відповіддю добровольчого формування № 3 Житомирської міської територіальної громади «Житомир» від 08.09.2023 року. Доказів того, що підписаний 30.07.2022 року [PERSON] контракт з добровольчим формуванням Житомирської міської територіальної громади № 1 «Соколи Полісся» діяв по 31.05.2023 року, або ж доказів того, що такий діє і досі, матеріали справи не містять. Таким чином, період затримки розрахунку з 11.04.2022 року по 01.08.2022 року становить 81 робочих днів. Відповідно середній заробіток позивача за час затримки розрахунку складає: 81 робочих днів х 362,96 грн = 29399,76 грн, які слід стягнути з відповідача. Відтак, позовна заява у цій частині підлягає до часткового задоволення. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку є обов`язком роботодавця та працівника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 712/9213/18) доходила до висновку, що визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial