Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

31.07.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 25.05.1991 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за час якого у них народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя з чоловіком не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Крім того, додатковий час для примирення їй з відповідачем не потрібен, оскільки це фактично їх спільне рішення. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25.05.1991 року Гірко-Полонківською сільською радою Луцького р-ну Волинської обл. за актовим записом № 08, розірвати. До початку судового засідання позивачкою було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 15 ). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.05.1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Гірко-Полонківською сільською радою Луцького р-ну Волинської обл. за актовим записом № 08, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). За час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на день розгляду даної справи судом є повнолітніми. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через різні погляди на шлюб і сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved