Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури Чернігівської області А.Гресь в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України, діючи в інтересах\~ держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, звернулася до суду з указаним позовом до відповідачки, у якому просить припинити громадянці Республіки Білорусь [PERSON] (нацональний паспорт іноземця серії [NUMBER] , виданий 28.02.2000 Радянським РВВС м.Гомеля, Республіка Білорусь) право власності на земельну ділянку площею 0,5315 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0984, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Переписької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2020, номер запису про право власності 36532011 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 52276858 від 19.05.2020), та земельну ділянку площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Переписької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.05.2020, номер запису про право власності 36531947 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 52276776 від 19.05.2020) шляхом їх конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області; стягнути з відповідачки на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору в сумі 5 368 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2020 року за відповідачкою, яка є громадянкою Республіки Білорусь, визнано право власності на земельні ділянки: площею 0,5315 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0984, та площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Переписької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] зареєструвала право власності на вказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, на підставі договору оренди від 02.03.2015 передана у користування СТОВ «Родина» строком на 15 років. Всупереч вимог земельного законодавства (ст.22, ч.4 ст.81, ч.1 ст.145 ЗК України) відповідачка протягом року з моменту набуття земельних ділянок у власність не відчужила їх. Такі дії відповідачки порушують майнові інтереси держави, пов`язані з протиправним користуванням іноземним громадянином землями цієї категорії. Підставою представництва прокурор зазначає бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, як органу, уповноваженого на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, не вжиття ним заходів щодо належного контролю за порядком використання та реалізації прав на землю та щодо звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 30 травня 2023 року відкрито провадження у зазначеній справі. Прокурор у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після оголошеної судом перерви прокурор у судове засідання не з`явилася, заявила клопотання про закінчення розгляду справи за її відсутності. Особа, в інтересах якої заявлені вимоги, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином засобами електронного зв`язку (ч.6 ст.128 ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку судових документів на офіційну адресу електронної пошти, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалося, повноважного представника не направило. 28.09.2023 від в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області на адресу суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника управління, заявлені прокурором позовні вимоги підтримує.(а.с.33,92) Відповідачка [PERSON] , громадянка Республіки Білорусь, місце проживання якої зареєстроване на території цієї держави, була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України від 27.06.2023, оскільки дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 та Протоколу до неї щодо цієї держави зупинено, проте своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалася, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала (а.с.45). Третя особа, яка\~не\~заявляє самостійних\~вимог\~на\~предмет спору,\~-\~ СТОВ «Родина» - про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою місцезнаходження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалась, повноважного представника не направила. За змістом письмових пояснень третьої особи з приводу заявлених позовних вимог третя особа заперечує проти заявленого позову. На обґрунтування заперечень представник третьої особи вказує, що заявлені прокурором вимоги про припинення права власності відповідачки шляхом конфіскації земельних ділянок суперечать положенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також представник третьої особи зазначає, що перехід права власності на спірні земельні ділянки від відповідачки до іншої особи призведе до порушення прав володіння спірною земельною ділянкою третьої особи як орендаря цієї земельної ділянки. (а.с.76, 88) За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той\~факт,\~що відповідачка [PERSON] \~ в розумінні\~ст.\~130\~ЦПК України\~вважається належним чином\~ повідомленою \~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, прокурор не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши в судовому засіданні представника прокуратури, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 22.04.2020, задоволено позов [PERSON] до\~Переписької сільської\~ради Городнянського\~району Чернігівської\~області про\~визнання права\~власності на\~земельні ділянки\~в порядку\~спадкування за\~законом та\~за [PERSON] визнано право власності на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельні ділянки: площею 0,5315 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0984, та площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Переписької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . (а.с.16-20) 15 травня 2020 року на підставі вказаного рішення Городнянського районного суду Чернігівської області державним реєстратором Городнянської міської ради Чернігівської області Ткаченком О.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку\~площею 0,5315\~га, з кадастровим номером 7421487200:03:000:0984, та земельну ділянку площею 4,8606 га, з кадастровим номером 7421487200:03:000:0286. (а.с.14-15) Судом установлено, що 05 серпня 2013 року [PERSON] та СТОВ « Родина» уклали договір оренди земельної ділянки (рілля) площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286. Строк дії договору -15 років, з правом пролонгації. (а.с.23-25) Вказаний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.03.2015, номер запису 8941860. (а.с.14 зв.) Згідно з п.12.6 договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. (а.с.24) Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь, національний паспорт іноземця [NUMBER] , виданий 28 лютого 2000 року Радянським РВВС м.Гомеля. Відповідно до положень ст.56 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має повноваженнями на представництво у суді інтересів держави у виключних випадках, у тому числі і якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області відповідно до положень ст.145 ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання таких позовів. У листі від 20.03.2023 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області зазначає про неподання позову у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судових витрат та просить Чернігівську окружну прокуратуру вжити заходів щодо представництва інтересів держави у суді. Вказане свідчить про бездіяльність компетентного органу щодо захисту інтересів держави та наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді (а.с.28). Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) врегульовані нормами розділу V\~Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Земельного кодексу України. Відповідно до ч.1, 2 ст.38\~Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч.1 ст.39 вищевказаного Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою\~для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Оскільки спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч.1 ст.181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України. За змістом статей 13, 14 Конституції України\~земля є об`єктом права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.\~Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.\~Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Іноземці (особи без громадянства) підпадають під дію національного права, що регулює правовідносини з приводу набуття права власності, з окремими винятками (ст.374 ЦК України). Землі сільськогосподарського призначення, до яких належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), не можуть передаватися у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.(ст. 22, 81 ЗК України) Згідно з ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Положеннями ст.378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до п. в ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Правилами ч. 1-2 ст. 145 ЗК України передбачено, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Згідно з частиною четвертою статті 145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, положення ч.4 ст.145 ЗК України в діючій редакції (згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» №552-ІХ від 31.03.2020 набрала чинності з 01 липня 2021 року) визначають конфіскацію земельної ділянки як її оплатне вилучення (ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику). Отже, громадянка Республіки Білорусь [PERSON] , успадкувавши земельні ділянки після смерті її рідного брата [PERSON] , 15 травня 2020 року зареєструвала право власності на вказане нерухоме майно та з цього моменту набула право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Протягом року, тобто до 16.05.2021, вона повинна була їх відчужити, однак вказаний обов`язок не виконала. Як установлено з матеріалів справи, земельна ділянка (рілля) площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, знаходиться в оренді СТОВ «Родина» строком на 15 років, договір не розірваний. Таким чином, у зв`язку з невиконанням обов`язку добровільного відчуження успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право власності відповідачки на них необхідно припинити шляхом конфіскації цих земельних ділянок за рішенням суду. При вирішенні спору суд приймає до уваги, що за умовами п.12.6 договору від 05 серпня 2013 року оренди земельної ділянки площею 4,8606 га, кадастровий номер 7421487200:03:000:0286, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Отже, припинення права власності відповідачки на спірну земельну ділянку та її продаж\~на земельних\~торгах не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди цієї земельної ділянки та не впливає на обсяг прав на неї орендаря (СТОВ « Родина»). Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов прокурора є обґрунтованим й підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов задоволений у повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь Чернігівської обласної прокуратури підлягає стягненню сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 5368,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved