Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, стягнення пені в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, просила суд: - змінити спосіб присуджених аліментів, встановлених рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2016 року по справі №404/2093/16-ц та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття; виконавчий лист по справі №404/2093/16-ц від 30 травня 2016 року відкликати з Подільського відділу ДВС у м. Кропивницькому; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь пеню в розмірі 11441,01 грн. в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів з вини відповідача; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь додаткові витрати на дитину в сумі 7625 грн. та щомісячно по 475 грн. додатково до сплати аліментів. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано Кіровським районним судом м. Кіровограда. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На утримання сина Кіровським районним судом м. Кіровограда стягнуті аліменти з відповідача в сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 04 квітня 2016 року до 19 жовтня 2032 року (справа №404/2093/16). Зазначає, що відповідач будь якої матеріальної допомоги не надає, навпаки має заборгованість по сплаті аліментів, станом на 01 листопада 2022 року\~ заборгованість становить 11 441,01 грн. Вважає, що оскільки відповідач є здоровою, працездатною особою, яка не має жодних обмежень щодо працевлаштування та не має інших осіб на утриманні, тому не сплата ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини свідчить про умисне невиконання своїх обов`язків щодо утримання сина. Несплата відповідачем аліментів грубо порушує право сина на належне матеріальне утримання. На підставі вищевикладеного, із посиланням на вимоги ст. 196 СК України просила стягнути із відповідача 11441,01 грн. пені за несплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2022 року роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, про стягнення пені в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів та про стягнення додаткових витрат на дитину. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове\~ засідання. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 березня 2020 року розірвано. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2016 року\~ стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04 квітня 2016 року і продовжуючи до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість відповідача станом на 01 листопада 2021 року становить 11 441,01 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконане або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своєї дитини, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 11 441,01 грн. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved