Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому вказує про те, що 07.10.2019 в місті Києві, по вул. Народного Ополчення, 17, автомобіль марки «Ford Mondeo» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , здійснив ДТП в результаті якого було пошкоджено автомобіль марки «Audi A7» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] .. Автомобіль марки «Ford Mondeo» був забезпеченим, а цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно полісу №АО/4007492. Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/29548/19 від 02 грудня 2019 року винуватим в ДТП визнаний відповідач, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди був у стані алкогольного сп`яніння. Розмір матеріального збитку підтверджується звітом №2141729 від 07.10.2019 та становить 49324 грн.62 коп.. На підставі заяви про відшкодування матеріальної шкоди позивач здійснив виплату страхового відшкодування представнику власника автомобіля Audi A7 [PERSON] в розмірі 42\~522 грн. 92 коп. Посилаючись на положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з [PERSON] збитки в розмірі страхового відшкодування в сумі 44\~522 грн. 92 коп. в порядку регресу та судові витрати в сумі 2\~481,0 грн.. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2023 справу передано для розгляду за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. Справа надійшла до суду 08.08.2023. 10 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 05 вересня 2023 року . В судове засідання призначене на 05.09.2023 та 03.10.2023 відповідач не з`явився, поштове відправлення з інформацією про час та місце розгляду справи направлене відповідачу за адресою його реєстрації, вказаною в Єдиному державному демографічному реєстрі та повідомленою позивачем в позовній заяві, повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки до суду відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, зустрічний позов не пред`явив. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та прийшов до наступних висновків. Відповідно до вимог п.\~1 ч.\~2 ст.\~11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.\~1 ст.\~14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.\~3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 02.12.2019 у справі №760/29548/19, провадження №3/760/8748/19 встановлено, що 08 жовтня 2019 р. о 00 год.05 хв. по вулиці Народного Ополчення, 17, в місті Києві, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, почервоніння очей. Під час руху не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «Audi A7», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.\~124 та ч.1 ст.130 КУпАП\~(а.с.7). Відповідно до ч.\~6 ст.\~82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 08 жовтня 2023 року автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , керував [PERSON] , на час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ford Mondeo» д/н [NUMBER] , була застрахована згідно полісу серії АО №004007492 в АТ «СК «Інго» (а.с.3). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Згідно із ч.ч.\~1, 2 ст.\~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.\~1 ч.\~1 ст.\~1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.\~1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.\~993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Audi A7» д/н [NUMBER] , власником автомобілю є [PERSON] (а.с.11). 26 листопада 2019 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДПТ (а.с.29-30). Зі звіту № 2141729 про оцінку автомобіля «Audi A7» реєстраційний номер [NUMBER] станом на 07.10.2019 вбачається, що вартість матеріального збитку, внаслідок ДТП складає 49324 грн. 62 коп. та по умовах страхування відшкодуванню підлягає 42522 грн. 22 коп. (а.с.8-27). Відповідно до платіжної доручення №\~3610 від 13.03.2020 АТ «СК «ІНГО» здійснило платіж у сумі 42522 грн. 92 коп. із призначенням платежу: оплата страхового відшкодування договір 4007492 [PERSON] (а.с.28). Згідно положення п.п. «в» п. 38.1.1 ст.\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як було встановлено судом із постанови Солом`янського районного суду від 02.12.2019 у справі №760/29548/19 [PERSON] , який керував забезпеченим транспортним засобом «Ford Mondeo», відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння. Вказана постанова набрала законної сили 12.12.2019. За наведених обставин у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.\~76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 ст.\~81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до положень ч.\~6 ст.\~141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved