Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про стягнення грошових коштів, згідно з яким просив суд: стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в провадженні Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувало кримінальне провадження №12019110240000424, зареєстроване в ЄРДР за фактом скоєння [PERSON] 21.09.2021 р. ДТП, в результаті чого був скоєний наїзд на нетверезого пішохода. В межах вказаного провадження автомобіль "Toyota Cruiser Prado", державний номер [NUMBER] , було визнано речовим доказом та передано для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Ухвалою суду від 07.11.2019 року арешт транспортного засобу було скасовано, після чого позивач прибув на майданчик з метою отримання автомобіля. Оскільки йому було відмовлено у поверненні автомобіля безкоштовно, позивач був вимушений сплатити 1500,00 грн. за зберігання автомобіля. Оскільки зберігання речових доказів має здійснюватися за рахунок державного бюджету, позивач вважає, що стягнення з нього коштів було незаконним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. 18.08.2022 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 22.08.2022 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. було відмовлено у відкритті провадження. 23.03.2023 постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2023 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 19.04.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 02.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 05.05.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 21.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 25.07.2023 на адресу суду від позивача надійшов відповідь на відзив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувало кримінальне провадження №12019110240000424, зареєстроване в ЄРДР за фактом скоєння [PERSON] 21.09.2021 р. ДТП, в результаті чого був скоєний наїзд на нетверезого пішохода. В межах вказаного провадження автомобіль "Toyota Cruiser Prado", державний номер [NUMBER] , було визнано речовим доказом та передано для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Ухвалою суду від 07.11.2019 року арешт транспортного засобу було скасовано, і цього ж дня позивач прибув на майданчик з метою отримання автомобіля. Позивачу було відмовлено у поверненні автомобіля безкоштовно, внаслідок чого він був вимушений сплатити 1500,00 грн. за зберігання автомобіля, що підтверджується квитанцією №49 від 08.11.2019р. Відповідно до ст. 123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Відповідно до п.13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (Спільний наказ МВС, ГПУ, ДПА, СБУ, ВСУ, ДСА № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010) Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави. Отже, стягнення з позивача витрат на зберігання транспортного засобу, який був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, завдає шкоду правам і законним інтересам позивача. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 1500,00 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач під час подання позову був звільнений від сплати судового збору. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved