Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. Наприкінці березня 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовували тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння, яке розташовується за адресою: [ADDRESS] . У строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] не подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску для прийняття спадщини є введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». Вказана обставина змусила позивачів залишити територію України та виїхати до Польщі. Лише 15 жовтня 2022 року [PERSON] повернулась до України та 21 серпня 2022 року - [PERSON] . Тобто станом на час повернення позивачів до України ними був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому [PERSON] та [PERSON] просять визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання ними заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2. Ставлення учасників справи до пред`явлених позовів. Представник позивачів [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що 15 березня 2022 року вона виїхала з України. Строк для прийняття спадщини був нею пропущений у зв`язку з тим, що на той час питання прийняття спадщини було не на часі, оскільки перебуваючи в Німеччині з двома малолітніми дітьми вона змушена була кілька разів змінювати фактичне місце проживання. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що позивачами не надано належних та достовірних доказів виїзду за межі України та перебування у Польщі протягом всього строку, визначеного для прийняття спадщини. Крім цього, факт перебування позивачів у Польщі сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Оскільки, не позбавляло їх можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою або звернутись до консульства чи дипломатичних установ України (а.с.32-35). 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування від Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби відомостей про перетин кордону позивачами (а.с.43-44). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2023 року у Другої бориспільської нотаріальної контори було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.45-46). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.166). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини домоволодіння, яке розташовується за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склав. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] (а.с.10,12), [PERSON] (а.с.11,13) та [PERSON] (а.с.71), а також дружина спадкодавця [PERSON] (а.с.97). Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 16 серпня 2022 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.65). На підставі поданої нею заяви про прийняття спадщини державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №128/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2022 року [PERSON] був визначений додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.123-127). Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2022 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Встановлено, що в період з 20 березня по 14 жовтня 2022 року [PERSON] перебувала на території Польщі. Крім цього, [PERSON] перебувала на території Федеративної Республіки Німеччини та повернулась на територію України 21 серпня 2022 року. Вказана обставина підтверджується відомостями про осіб, які перетнули державний кордон України, наданими на запит суду, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.161). В той час як шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 12 травня 2022 року. Тобто протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачі перебували за кордоном та у зв`язку з цією обставиною пропустили строк для прийняття спадщини. При цьому, суд не приймає до уваги п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З огляду на те, що згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22) зазначено, що п.3 постанови КМУ №164, суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України, а тому не підлягає застосуванню. Крім цього, суд вважає необґрунтованою вказівку відповідача на судову практику в аналогічних правовідносинах, зокрема на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2023 року у справі №607/13549/21 (провадження №61-562св23). Вказані правовідносини за своїм змістом не є тотожними тим спірним правовідносинам, які виникли у даному випадку між сторонами по справі. Оскільки, за змістом вищевказаної постанови Верховного Суду аналізувались причини пропуску строку для прийняття спадщини особою, яка постійно проживає за кордоном, зокрема в Сполучених Штатах Америки. В той час як перебування позивачів за кордоном мало тимчасовий характер, зумовлений введенням воєнного стану на території України. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає допустимим визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій від 27 березня 2023 року та 04 квітня 2023 року (а.с.1,2) вбачається, що при зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір у розмірі по 1073 гривень 60 копійок. Пред`явлений ними позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь кожного з позивачів слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 1073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved