Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

У червні 2023 року позивач Відокремлений структурний підрозділ "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" (далі ВСП ГФК КНУ, Коледж) звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Криворізький національний університет в особі ВСП ГФК КНУ є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі (Невська), буд. 3. 17 лютого 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 4 оренди житла у студентському гуртожитку № 2 та його реконструкції та було передано у оренду приміщення площею 51 кв.м., кімната на 4 поверсі в гуртожитку [ADDRESS] . Відповідно п.3.3 договору № 4 відповідач зобов?язувалась вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць плату за житло за тариф, вартість квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична та теплова енергія та інші послуги), згідно помісячного рахунку позивача, на підставі його розрахунків або показників лічильників, за тарифами, діючими у місті Кривому Розі. Договір укладався на строк до 31 грудня 2004 року. В подальшому сторони уклали новий договір оренди, а саме, 19 січня 2018 року між позивачем та відповідачем, було укладено договір № 19/01 - 252 найму житла в гуртожитку № 2, яким було передано в оренду приміщення площею 50,7 кв.м., кімната [ADDRESS] . Договір діяв по 19 червня 2018 року, але відповідач продовжувала проживати по закінченню строку договору. Всупереч п.3.5 договору за яким на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за житло та комунальні послуги, відповідач не здійснює визначеної плати та має заборгованість, розмір якої становить 72741,07 грн., яку просять стягнути з відповідача, а також зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості, просить стягнути з останньої суму інфляційних витрат у розмірі 27515,99 грн., 3% річних у розмірі 3215,67 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також відповідно до ч.10\~ст.187 ЦПК України\~шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що на балансі гірничого технікуму КДТУ станом на 01 березня 2000 року знаходиться в тому числі гуртожиток № 2, що підтверджується довідкою та посвідченням БТІ від 17 березня 2000 року (а.с.32-33). Згідно Наказу Криворізький національний університет № 188 від 18 червня 2020 року, Гірничий коледж Криворізького національного університету перейменовано в Відокремлений структурний підрозділ Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету (а.с.31). Згідно із договором № 4 оренди житла у гуртожитку № 2 та його реконструкції від 17 лютого 2004 року, укладеного між сторонами по справі, вбачається, що [PERSON] надано житло площею 51 м2 на 4 поверсі у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , а після його реконструкції окрему квартиру на підставі ордеру на жиле приміщення, терміном до 31 грудня 2004 року (а.с.19). Згідно із п.3.3 договору [PERSON] зобов`язувалась вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), відповідно до помісячного рахунку позивача на підставі його розрахунків або показників лічильника за тарифами, діючими у м. Кривому Розі, борг за минулий час повністю сплатити у термін дії цього договору. Згідно із договором № 19/01-252 найму житла у гуртожитку № 2 від 19 січня 2017 року, укладеного між сторонами по справі, вбачається, що [PERSON] надано житло площею 50,7 м2 (кімната № [NUMBER] на 4 поверсі) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , терміном до 19 червня 2018 року (а.с.18). Згідно із п.3.5 договору [PERSON] зобов`язувалась вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), відповідно до помісячного рахунку позивача на підставі його розрахунків або показників лічильника за тарифами, діючими у м. Кривому Розі, борг за минулий час повністю сплатити у термін дії цього договору. Надання відповідачу в житловому приміщенні гуртожитку ВСП ГФК КНУ у спірний період послуг з електропостачання, з надання теплової енергії, з централізованого водопостачання та водовідведення, з вивезення та захоронення твердих побутових відходів підтверджується договорами, укладеними позивачем з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», АТ «Криворізька теплоцентраль», КП «Кривбасводоканал» та ТОВ «Екоспецтранс». Відповідно ч.1ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч.3 ст.815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. За ч.1\~ст.764 ЦК\~якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст.66 Житлового кодексу України\~(далі -\~ЖК України) плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно із\~ст.67\~ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За 68\~ЖК\~України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За п.5 Розділу ІV Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2019 року № 1452, мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги. На підставі п.2 Розділу V Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти. Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019 року), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Згідно пункту\~7\~розділу 3\~Положення про\~гуртожитки,\~затвердженого наказом\~Міністерства регіонального\~розвитку будівництва\~та житлово-комунального\~господарства України\~27.04.2015\~року №\~84,\~особа,\~яка проживає\~в гуртожитку,\~сплачує за\~таке проживання,\~\~а також\~за житлово-комунальні\~послуги,\~які їй\~надаються у\~зв`язку\~ з\~проживанням у\~гуртожитку ,\~розмір\~плати\~за проживання\~в\~гуртожитку\~визначається в\~договорі\~найму\~жилого приміщення\~в\~гуртожитку\~відповідно до\~розрахунку,\~затвердженого\~власником\~гуртожитку.\~У\~договорі\~найму жилого\~приміщення\~в\~гуртожитку також\~визначається\~порядок\~здійснення розрахунків\~між\~власником\~гуртожитку та\~особою,\~що\~проживає\~в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Згідно із\~ст.ст.526, 530 ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі\~ст.625 ЦК\~боржник не звільняється від відповідальності в зв`язку із неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016 року у справі № 1238/8935/12). Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також\~у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Такі правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа № 6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа № 750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Оскільки відповідач є наймачем відособленої кімнати в гуртожитку належному позивачу у зв`язку з чим також користується комунальними послугами, а тому суд приходить до висновку про обов`язок відповідача здійснювати плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги, згідно помісячного розрахунку Наймодавця та на підставі його рахунків або показників лічильника. Відповідач, як споживач послуг не здійснював своєчасно та в повному обсязі оплату за комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, відповідач має заборгованість по оренді житлової площі та за комунальні послуги за період з грудня 2020 року по березень 2022 року у розмірі 72741,07 грн. (а.с.8). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За змістом частини 1 статті\~901, частини 1 статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 3215,67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 27515,99 грн., за період з грудня 2020 року по лютий 2023 року (а.с.10-11). Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2147 грн. на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved