Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

05 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, в якій просила: визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 05 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року у справі № 932/11507/20. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В момент розірвання шлюбу сторони погодили між собою, що діти залишаться проживати з матір`ю. Цю домовленість було порушено відповідачем. Діти сторін постійно потребують уваги матері, перебувають з нею в сильному емоційною зв`язку, тісно прив`язані до неї. Між дітьми та матір`ю повне порозуміння та зв`язок. Довга розлука з позивачем є стресом для синів. Натомість, зустрічі відповідача з дітьми завжди є травмуючими і стресовими для дітей. Дружина відповідача - [PERSON] постійно присутня на зустрічах батька та дітей, намагається вплинути на них. Зазначила, що відповідач нехтує безпекою дітей та їх здоров`ям, не зважає на рекомендації лікарів. Позивач є здоровою, працює косметологом та має стабільний дохід, володіє нерухомим майном - квартирою. Позивач турбується про дітей, забезпечує усім необхідним, займається їхнім розвитком, вихованням, водить на додаткові заняття, турбується про їхнє здоров`я та благополуччя. Діти відвідують Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 5 Дніпровської міської ради. Враховуючи наведені обставини позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник - [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позов визнали та проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року по справі № 932/11507/20 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 18). Під час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 квітня 2017 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 615 (а.с. 19); син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 листопада 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1379 (а.с. 20). Після розірвання шлюбу діти позивача та відповідача проживають разом з матір`ю - позивачем по справі. Правовідносини що склалися між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також міжнародно-правовими актами та договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Так, відповідно до статті 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України. Приписами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись у жовтні 2022 року до суду з даним позовом [PERSON] просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/112831641, по справі № 204/10238/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дітей, було затверджено мирову угоду, укладену сторонами 08 червня 2023 року, якою сторони погодили способи участі [PERSON] у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними. У вказаній мировій угоді [PERSON] та [PERSON] також погодили, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , проживатимуть разом з матір`ю - [PERSON] . [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти ухвалення судового рішення про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю по справі № 204/8245/22. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно листа Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 24/776-вих від 14 вересня 2023 року (а.с. 231) вбачається, що [PERSON] зверталась до Центральної адміністрації Дніпровської міської ради з метою надання до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська письмового висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Дане питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06 вересня 2023 року. Батько дітей - [PERSON] не заперечує проти встановлення місця проживання дітей разом з матір`ю. Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 (справа №204/10238/23 провадження №2/204/2841/23) затверджено мирову угоду між батьками дітей [PERSON] і [PERSON] про визначення порядку участі у вихованні дітей та місце їх проживання. На підставі зазначеного, розглянувши надані документи, враховуючи, що між батьками дітей відсутній спір щодо місця проживання малолітніх дітей, тому відсутні підстави у прийняття відповідного рішення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них має проживати дитина, суд виходить із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, та перш за все, керується пріоритетом прав дитини, та має на меті ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини суд також враховує вік малолітніх дітей (малолітньому [PERSON] , [INFO] , на момент розгляду справи судом виповнилось 6 повних років, а малолітньому [PERSON] , [INFO] , - 4 повних роки), забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини, факт проживання дітей на теперішній час з матір`ю, досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо способів участі відповідача у вихованні дітей, а також визнання відповідачем даного позову про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи вік дітей, визнання відповідачем позову, участь батьків у вихованні, з метою забезпечення інтересів дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому підлягають задоволенню, що обумовлює визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , за місцем проживання матері. При цьому визначення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька права брати участь у вихованні дітей, їх утриманні, а також можливості вільно спілкуватися з ними. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 19, 141, 160, 161, 180 СК України, ст. 291 ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved