Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Представник позивача\~-\~адвокат Петров\~Г.М.,\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує наступним. Позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі [ADDRESS] . Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстровані діти позивача: син [PERSON] (третя особа), який проживає у даній квартирі та донька [PERSON] (відповідач), яка не проживає у вказаній квартирі з березня 2019 року. Реєстрація відповідачки за вказаною адресою чинить позивачу перешкоди у приватизації даної квартири, крім того, відповідач не сплачує вартість нарахованих комунальних платежів, в утриманні житла участі не приймає, будь-яких особистих речей, предметів побуту, меблів в квартирі не має. В добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за адресою реєстрації відповідачка не бажає та позивачу невідоме її теперішні місце мешкання, у зв`язку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позові. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, просив позов задовольнити, пояснив, що сестра не проживає у вказаній квартирі з 2019 року. Голова ОСББ «Зестафонська - 14», в судовому засіданні пояснила, що є головою ОСББ в будинку до проживає позивач з 2018 року. позивач проживає з двома дітьми, проте доньку вовна не бачила приблизно з 2020 року, тобто більше 2-3 років. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Відзив на позов не надала, клопотання про відкладення розгляду справи не надходили. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] народився позивач [PERSON] , та у свідоцтві про його народження ( [NUMBER] , виданому 19.11.1966 року Ленінським рай бюро ЗАГС м. Запоріжжя батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . 30.10.1973 року [PERSON] , сім`я якого складається з чотирьох чоловік, на підставі рішення виконкому (сумісного рішення адміністрації та фабзавмісткому) заводу «Перетворювач» від 24.10.1973 року № 87, отримав ордер № 7008 на право зайняття квартири [ADDRESS] . Згідно вказаного ордеру, до складу родини [PERSON] увійшли: дружина [PERSON] , 1939 року народження, її син від першого шлюбу [PERSON] , 1958 року народження, та син [PERSON] , 1966 року народження. Оригінал ордеру наданий для огляду позивачем. Позивач [PERSON] станом на теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є квартиронаймачем, що підтверджується долученими до позову копіями рахунків за сплату вартості житлово-комунальних послуг. Разом з ним зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією наданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 21.08.2023 № 01-17/01/1518. Також за вказаною вище адресою зареєстрована, але не мешкає з 2021 року [PERSON] , [INFO] , відповідачка по справі, що підтверджується показаннями сторін та інформацією з Державної прикордонної служби відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , останній раз виїхала з України 08.08.2021 року та більше до України не поверталась. Як пояснив позивача його донька з 2018 року проживає у Польщі та повертатись в Україну не буде, в квартирі відсутні її речі, комунальні послуги за користування квартирою вона не сплачує, знятися з реєстрації в добровільному порядку не бажає. З урахуванням положень статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, статей 64, 65, 71, 72 ЖК Української РСР Верховний Суд констатував, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування цим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування жилим приміщенням (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 200/17337/17 (провадження № 61- 865сво21). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України\~встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач фактично більше двох років без поважних причин не проживає за адресою своєї реєстрації, житловим приміщенням квартири не користується, особистих речей за вказаною адресою не має, не сплачує комунальні послуги, а в добровільному порядку знятись з реєстрації вона не бажає, тому в силу статті 72 ЖК України втратила право користування цим приміщенням. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ч. 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved