Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

05 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі. Свою заяву мотивував тим, що рішенням суду у даній справі від 31.08.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 337\~055,00 грн. (триста тридцять сім тисяч п`ятдесят п`ять гривень) 00 коп. основного боргу, три відсотки річних в розмірі 50\~558,25 грн.(п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень) 25 коп., інфляційні втрати в розмірі 185\~380,25 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят гривень) 25 коп. та 4\~583,94 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні) 94 коп. судового збору. Однак в прохальній частині позивач просив суд стягнути з [PERSON] три проценти річних за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі і складають 50\~558,25 гривень та інфляційні витрати за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі і складають 185 380,25 гривень. Вказав, що суд не розглянув питання про задоволення позовних вимог щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат за період з квітня 2023 до серпня 2023 року, оскільки розрахунок стягнутих відсотків річних та інфляційних втрат у позовній заяві враховує лише період до березня 2023 року включно. Крім того, неможливо було передбачити тривалість розгляду справи і розмір інфляції, який буде встановлено до дня ухвалення судом рішення у справі Враховуючи викладене просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних за боргом за період з 01 квітня 2023 року до 31 серпня 2023 року у розмірі 330650*0,03*5 (місяців)/12 = 4 213,19 гривень та інфляційні витрати за боргом за період з 01 квітня 2023 року до 31 серпня 2023 року, тобто 337 055*0,009=3 033,49 гривень, а також 10\~000 грн витрат на правничу допомогу. 04.10.2023 року до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якого останній заперечив проти ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання 04.10.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задоволено частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 337\~055,00 грн. (триста тридцять сім тисяч п`ятдесят п`ять гривень) 00 коп. основного боргу, три відсотки річних в розмірі 50\~558,25 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень) 25 коп., інфляційні втрати в розмірі 185\~380,25 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят гривень) 25 коп. та 4\~583,94 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні) 94 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відповідно до позовних вимог вбачається, що позивач просив суд стягнути з [PERSON] три проценти річних та інфляційні витрати за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі. Однак при ухваленні рішення судом не було розглянуто дані вимоги на день прийняття рішення у справі. Відповідно до розрахунку позивача вбачається, що з відповідача підлягає стягненню за період з квітня 2023 року до серпня 2023 року 3% річних у розмірі 4 213,19 гривень та інфляційні втрати у розмірі 3 033,49 гривень. Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються: ордером на надання правової допомоги № 1140401, квитанцією від 25.04.2023 року на суму 8000,00 гривень за складання позовної заяви та заяви про арешт та квитанцією від 28.06.2023 року на суму 2 000,00 гривень за складання заперечення на заяву про скасування арешту. Згідно з ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи ті обставини, що судом не в повній мірі було вирішено позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 3% річних у розмірі 4 213,19 гривень, інфляційні втрати у розмірі 3 033,49 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 гривень (сплачені позивачем за подання позовної заяви та заяви про арешт). На підставі викладеного,

Outcome: partial