Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Санжаревського І.А. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку; стягнути з відповідача на свою користь суму 41\~013,91 грн неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів на утримання дитини за період з 10.11.2022 по 08.06.2023. Також, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь суму 6\~000,00 грн понесених нею судових витрат на правничу допомогу. Обґрунтовуючи вимоги позову зазначає, що з відповідачем з 05.08.2022 між нею, [PERSON] , та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2022 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, мешкають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. На теперішній час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, утримує дитину та потребує значних витрат. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу позивачці. Він працевлаштований та має достатній дохід для утримання дружини разом з дитиною. 14.11.2022 судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/13302/22, 2-н/554/1596/2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу Немишлянським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ відкрито виконавче провадження № 70867291. Відповідач несвоєчасно сплачує аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів, позивачкою здійснений розрахунок неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає 41\~013,91 грн. У зв`язку з викладеним вище, позивачка просить задовольнити вимоги позовної заяви. Справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). 11.07.2023 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з вимогами позовної заяви не погоджується. 13.07.2023 позивачкою [PERSON] в особі представника [PERSON] подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18.07.2023 відповідачем [PERSON] подано письмові пояснення, в яких останній зазначає, що заперечує щодо задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Від сплати аліментів не ухилявся. Позовні вимоги просить залишити без задоволення. 14.09.2023 позивачкою [PERSON] в особі представника [PERSON] подано заперечення на письмові пояснення відповідача, з яких вбачається, що з твердженнями відповідача, які викладені в його письмових поясненнях не погоджується. Зазначає, що заборгованість по аліментам у відповідача виникла саме з його вини, оскільки він був обізнаний про наявність судового наказу від 14.11.2022, однак не сплачував добровільно аліменти, у зв`язку з чим позивачка була вимушена звернутися до виконавчої служби. 16.02.2023 Немишлянським ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ відкрито виконавче провадження № 70867291. Відповідно до судового наказу, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини починаючи з 09.11.2023. У відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів ще до звернення позивачки до виконавчої служби. Також, вказує на те, що розрахунок неустойки (пені) здійснений саме по дням, а не по місяцям, як стверджує відповідач, а саме: листопад 20 днів, грудень 31 день, січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 7 днів. Також, позивачкою при розрахунку пені були враховані оплати, які здійснені відповідачем. Також, посилання відповідача на те, що аліменти повинні сплачуватися з 16.02.2023, тобто з моменту відкриття виконавчого провадження, є хибним, оскільки відповідно до судового наказу аліменти відповідач має сплачувати на дитину починаючи з 09.11.2022 і до повноліття дитини в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів підтверджується довідкою Немишлянського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ, а відповідач не звертався до виконавчої служби про здійснення перерахунку суми заборгованості, отже погоджується із сумою боргу. Позовні вимоги позивачка просить задовольнити у повному обсязі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2022 року, шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2022, актовий запис № 393, вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а.с.22). Згідно з ч .2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 75\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із ч. 2,4\~статті 84 Сімейного кодексу України,\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається з наданих суду матеріалів, відповідач є офіційно працевлаштованим, має постійний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу позивачці. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів на дитину, суд зазначає таке. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 (справа № 554/13302/22) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів та дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.11.2022 і до досягнення дитиною 18 років. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із\~ч.\~4\~ст. 155\~Сімейного кодексу України,\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Постановою старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колісник Д.О. відкрито виконавче провадження ВП № 70867291 по примусовому виконанню судового наказу № 554/13302/22 від 30.11.2022 (а.с.7). У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] судового наказу від 30.11.2022, головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виданий розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з листопада 2022 року по червень 2023 року, заборгованість станом на 08.06.2023 складає 41\~013,91 грн (а.с.9). Наявність заборгованості по сплаті аліментів у відповідача [PERSON] підтверджується також і відповіддю командира військової частини [NUMBER] спільно з начальником фінансово-економічної служби від 13.03.2023 та копією довідки розрахунку аліментів з [PERSON] (а.с.11). Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно доводів позивачки та матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за судовим наказом. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у\~статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у частині першій\~статті 196\~Сімейного кодексу України\~може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 Сімейного кодексу України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до\~ч.\~4\~ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України,\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц Велика Палата Верховного Суду відійшла від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 та визначила, що обрахунок пені має здійснюватися за іншою формулою, ніж застосовувалась раніше. Відходячи від правової позиції, викладеної у вказаних вище постановах Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 Сімейного кодексу України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам (а.с.9). Судом встановлено, що заборгованість по аліментам на користь позивачки на утримання дитини станом на день ухвалення рішення відповідачем не сплачена, доказів цього суду не надано, розмір заборгованості підтверджено розрахунком державного виконавця, який відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 Сімейного кодексу України,\~розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості по аліментах. Сума неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів на утримання малолітнього сина за період з листопада 2022 року по день ухвалення судом рішення, тобто по 26 вересня 2023року значно перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам, яка становить 41\~013,91 грн. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, враховуючи розрахунок заборгованості по аліментам та враховуючи, що сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків від суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти згідно виконавчого листа № 554/13302/22 від 30.11.2022, а саме в сумі 41\~013,91 грн. Надання відповідачем доказів грошових переказів за період з 12.04.2022 по 10.10.2022 на користь позивачки [PERSON] , як на підтвердження сплати аліментів, суд не бере до уваги, оскільки грошові перекази відповідачем були здійснені ще до винесення судового наказу від 30.11.2022. Доказів оскарження розрахунку заборгованості, який надано державним виконавцем, з боку відповідача суду не надано. Доказів щодо поважності причин прострочення відповідачем сплати аліментів з боку останнього суду не надано. Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат на правничу допомогу в сумі 6\~000,00 грн, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн, як належно підтверджених. \~ \~ \~ \~Згідно із\~статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України,\~судовий збір включено до складу судових витрат. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), то суд на підставі ч. 2 ст.\~133, ч. 1,2,6\~ст.\~141 Цивільного процесуального кодексу України, стягує ці витрати з відповідача. Згідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved