Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Адвокат Теслюк В.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал» (надалі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») про визнання виконавчого напису № 24461, вчиненого 30.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (надалі - приватний нотаріус Остапенко Є.М.), про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» грошових коштів у розмірі 20591,68 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.04.2021 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 24461 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2790161 від 28.08.2020 перед ТОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості в сумі 20591,68 грн. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Остапенко Є.М. в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», не перевірив безспірність цієї заборгованості. Крім того, чинна на момент вчинення виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, не передбачала кредитного договору, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник адвокат Теслюк В.І. не з`явились, представник позивача подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, відзив на позов не подав. Від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат позивача на правничу допомогу через їх необґрунтованість та непідтвердження доказами їх фактичного понесення позивачем. У клопотанні заявлено про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та про відмову у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Мілоан» до суду не з`явився, подав письмові пояснення по суті справи. У письмових поясненнях представник вказаної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, заперечує проти задоволення позовних вимог, адже підставою для правовідносин сторін став кредитний договір № 2790161 від 28.08.2020, укладений ТОВ «Мілоан» з [PERSON] , про визнання недійним якого вона не заявляє. За умовами вказаного кредитного договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів, з 28.08.2020 терміном повернення 27.09.2020, на умовах сплати комісії у розмірі 750,00 грн. та сплати процентів у розмірі 2835,00 грн. за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування ним. Кошти були перераховані шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок [PERSON] . Станом на 12.01.2021 у [PERSON] існувала заборгованість перед ТОВ «Мілоан» по поверненню заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19661,68 грн., у тому числі по поверненню тіла кредиту у розмірі 11236,00 грн. та по сплаті відсотків у розмірі 8425,68 грн. Право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі відповідного договору відступлення прав вимоги від 12.01.2021. З підстав обґрунтованості заборгованості [PERSON] перед новим кредитором, представник ТОВ «Мілоан» просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Остапенко Є.М. до суду не з`явився, будь-яких заяв по суті справи не подавав, належним чином, у встановленому ЦПК України порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи. Як вбачається з листа Міністерства юстиції України № 79494/ПІ-П-2395/37.1 від 20.06.2023, наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 № 7921 на ім`я [PERSON] , анульовано. На підставі ст.223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд встановив та врахував наступне. 28 серпня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в порядку ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» було укладено кредитний договір № 2790161, за умовами якого позичальник [PERSON] отримала грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування у розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів, терміном повернення 27.09.2020, зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 750,00 грн. та процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 0,63 % за кожен день строку користування кредитом, з можливістю пролонгації. Судом встановлено також, що 12.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 59-МЛ, за умовами якого кредитор (ТОВ «Мілоан») відступив новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в порядку та на умовах, що встановлені цим договором. Згідно з Актом від 12.01.2021 приймання-передачі реєстру боржників за вказаним договором відступлення права вимоги, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» реєстр боржників у кількості 4031 особи, з кредитними зобов`язаннями на загальну суму 63797720,71 грн. Як вбачається з Виписки з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 58-МЛ від 12.01.2021, під № 296 у вказаному реєстрі міститься запис про [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір № 2790161 від 28.08.2020, дата його закінчення 27.09.2020, сума виданого кредиту 15000,00 грн., валюта кредитування українська гривня, залишок по тілу кредиту 11236,00 грн., залишок по відсотках 8425,68 грн., загальна сума заборгованості 19661,68 грн., кількість днів прострочення 72. \~ \~ \~ \~Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису, 30 квітня 2021 року приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №26461, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2790161 від 28.08.2020 перед товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому на підставі договору відступлення прав вимоги № 59-МЛ від 12.01.2021 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги, заборгованості в сумі 20591,68 грн., у тому числі заборгованості за тілом кредиту в сумі 11236,00 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8425,68 грн. У виконавчому написі зазначено, що він вчинений на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Вказаний виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 26461. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку передбачав документи, що подаються нотаріусу для вчинення виконавчих написів зі стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. До документів, що подаються для одержання виконавчого напису, вказаним пунктом віднесено: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами згідно умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Згідно ч.5 ст.254 КАС України (у редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення), постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили у день її проголошення 22 лютого 2017 року, отже, і пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», також втратив чинність з цього дня. Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» у випуску № 23 від 21.03.2017. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. (30.04.2021), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 2790161 від 28 серпня 2020 року, укладеного товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» з [PERSON] у формі, що за правовими наслідками прирівнюється до простої письмової. За таких обставин, суд дійшов висновку про незаконність вчинення 30.04.2021 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчого напису № 26461 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2790161 від 28.08.2020, укладеним в порядку ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», без нотаріального посвідчення, на підставі положень Переліку, які рішенням суду визнанні нечинними. Вищезазначені встановлені судом порушення нотаріусом порядку вчинення оскаржуваного виконавчого напису є достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання стягнення та розподілу судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 858,88 грн. (з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронному вигляді, встановленого ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. 03.10.2023 представником відповідача до суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Клопотання обґрунтовується тим, що фактичне понесення позивачкою витрат на правничу допомогу документально не підтверджене, а також розмір витрат та вид виконаної роботи є неспівмірними, не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. У клопотанні представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просила суд повністю відмовити позивачці у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що\~витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.\~У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. У підтвердження понесення позивачкою витрат на правничу допомогу, суду подано Договір № 38 про надання правової допомоги від 03.07.2023, укладений [PERSON] з [PERSON] , Додаткову угоду № 2 від 03.07.2023 до вказаного договору із зазначенням вартості послуг, Акт від 29.07.2023 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 38 від 03.07.2023, а також прибутковий касовий ордер № 2 від 29.07.2023, згідно з яким [PERSON] отримало від [PERSON] 5000,00 грн., сплачених на підставі Договору № 38 від 03.07.2023. З Додаткової угоди № 2 від 03.07.2023 до Договору № 38 про надання правової допомоги вбачається, що вартість послуг за вказаним договором становить 5000,00 грн. та включає в себе розмір гонорару адвоката, підготовку позовної заяви, збір доказів, представництво в суді (у разі потреби), а також вартість витрат, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, понесених для надання правової допомоги. Згідно з Актом від 29.07.2023 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 38 від 03.07.2023, виконавцем надані наступні послуги: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази; збирання доказів (підготовка та направлення адвокатських запитів), підготовка процесуальних документів по справі (складання позовної заяви та клопотань), надання правової інформації, консультацій і роз`яснень клієнту у справі. Цим Актом підтверджено, що юридичні послуги за договором надані в повному обсязі та належним чином, жодних претензій чи зауважень сторони не мають. З огляду на подання суду вищезазначених документів, суд відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність документального підтвердження фактичного понесення позивачкою витрат на правничу допомогу. Суд не погоджується також з доводами сторони відповідача про неспівмірність заявлених витрат дійсній вартості наданих послуг та їх невідповідності критерію розумності. Витрати [PERSON] на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. є співмірними зі складністю даної справи та наданими послугами, включаючи направлення адвокатського запиту з метою витребування необхідних для підготовки позовної заяви документів та підготовку позовної заяви; часом, витраченим адвокатом на надання вказаних послуг; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для позивачки. За таких обставин, наведений у позовній заяві розрахунок витрат позивачки на правничу допомогу суд вважає обґрунтованим, а клопотання представника відповідача про зменшення їх розміру таким, що не підлягає задоволенню. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, складає: 858,88 грн. + 5000,00 грн. = 5858,88 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved