Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 17 грудня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб у Красилівському відділі РАЦС Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 197. Від шлюбу народилися дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позич просить шлюб розірвати, оскільки сімейне життя не склалося внаслідок різності характерів та поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів та поваги один до одного, тому на даний момент сім`я остаточно розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам. Примирення між ними виключається. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач подав письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Красилівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблений актовий запис № 197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 січня 2023 року (повторно). Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, шлюбні відносини між подружжям фактично припинено, шлюб існує формально, тому примирення між ними виключається. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач подала заяву про залишення їй прізвища « [PERSON] », тому останній слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача 536 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved