Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

КП «Харківські\~теплові мережі»,\~від імені\~та в\~інтересах якого,\~на підставі\~довіреності,\~діє представник\~-\~Маркевич Я.С.,\~звернулось до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 70665,70 грн, судовий збір у сумі 2684,00 грн просили покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовані тим,\~що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , за абоненським рахунком 1097 їм здійснюється надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання звідповідно до Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875\~від 24.06.2004\~року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води». Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг, за період з 01.02.2010 року по 31.01.2022 року утворилася заборгованість в сумі 70665,70 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, а також покласти на відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] у якому вона просила поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, оскільки ухвалу суду про відкриття провадження отримала 31.07.2023 року. Окрім того, просила суд застосувати до вимог КП «ХТМ» про стягнення заборгованості за надані послуги строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог за період 01.02.2010 року до 28.02.2020 року. У частині стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у період з 01.03.2020 року по 31.01.2022 року не заперечувала. 02.10.2023 року від представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності від №01-40/9514/108 від 05.09.2023 року, на адресу суду надійшла відповідь на відзив, з запереченнями, які полягають у пропуску відповідачем строку на подання суду відзиву, підстави пропуску строку вважають не поважними та не обґрунтованими, окрім того звертають увагу суду, що відзив підписано тільки відповідачкою [PERSON] . Окрім того, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.03.2020 року по 31.08.2023 року у сумі 28747,75 грн та судовий збір. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 14.08.2023 року на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] у якому вона просить проводити судовий розгляд без її участі, відзив підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про причини повторної неявки суду не повідомила. Представник позивача Редько С.І., який діє на підставі довіреності, через канцелярію подав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова від від 22.03.2023 року відповідачі: [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до матеріалів справи КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Статтею 67\~ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875\~від 24.06.2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з попередньою редакцією закону, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року, передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Як вбачається з відомостей про нарахування та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу (далі Відомості про нарахування), відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] (ЖЕД 2196) на ім`я [PERSON] . Також з наданої відомості про нарахування вбачається, що за період з лютого 2010 року по січень 2022 року відповідачі мають заборгованість за послуги з опалення та гарячої води в розмірі 70665,70 грн (а.с. 5). Окрім того, у відповіді на відзив представник позивача просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 28747,75 грн на обґрунтування чого суду надано Відомості про нарахування з урахуванням періоду платежу, де зазначено про борг відповідачів за період до березня 2020 року складає 50642,30 грн, борг за період з березня 2020 року до вересня 2023 року складає 28747,75 грн. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 зазначила, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який\~складається із двох елементів:\~предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги. Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 року у справі № 723Є1233/17 зазначив, що зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. При поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені\~ЦПК України. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається. Зміна підстав або предмета позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Зміна підстав або предмета позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмета позову. Заява, подана після початку розгляду справи по суті, залишається без розгляду і повертається позивачеві. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 352/1331/20, від 25 травня 2022 року у справі № 753/1908/15-ц. Таким чином, оскільки представником позивача не подано суду відповідної письмової заяви про зміну предмета позову, а зазначення у відповіді на відзив про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за більший період, ніж зазначено в позові, до такої заяви суд прирівняти не може, то такі вимоги сторони позивача (за період з 01.02.2022 по 31.08.2023) суд залишає без розгляду. За змістом ст.\~64\~ЖК\~України заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1\~ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник учинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів. Щодо заперечень представника позивача на відзив відповідачки [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку на подання такого відзиву, то суд приходить до висновку що відзив [PERSON] за своїм змістом висвітлює лише клопотання відповідачки до суду про застосування до вимог КП «ХТМ» строків позовної давності, а саме до заборгованості яка утворилась за період з 01.02.2010 по 28.02.2020 року (в межах заявлених позовних вимог), а законодавець не визначає чіткі строки, коли відповідачі можуть звернутись до суду з заявою про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, зазначаючи лише, що така заява повинна бути зробленою до винесення судом рішення, та не закріплює у якій формі повинна бути подана така заява. Велика Палата ВС у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 зазначила, що у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Однак у даній справі, йде мова про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, у зв`язку із чим заперечення представника позивача про те, що відповідачкою [PERSON] не подано відзиву, суд не приймає. Така позиція суду кореспондується із позицією ВС у постанові від 26.06.2019 у справі № 521/19151/14-ц, згідо якої «у пункті 139 постанови ВП ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності». Тобто при солідарному обов`язку будь-який із відповідачів може заявити про застосування позовної давності». Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.03.2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за період з 01.02.2010 року по 31.01.2022 року. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому позовна давність, в межах якої підлягає стягненню заборгованість, буде визначатись з часу звернення позивача до суду із даним позовом. Встановлено, що станом на день звернення до суду КП «Харківські теплові мережі» із вказаним позовом, строк позовної давності щодо вимог позивача за період з лютого 2010 року до березня 2020 року сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, з урахуванням долучених до позову розрахунків, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню заборгованість за надання послуг з опалення та гарячої води у межах позовної давності, а саме за період з квітня 2020 року до січня 2022 року в сумі 18 258,07 грн. Відповідно до платіжних доручень № 3382 від 01.03.2023 року, № 3699 від 14.02.2022 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial