Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у якій прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх синів. Судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, прохала покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказала, що позивач проживала з відповідачем [PERSON] в період з 2013 року по 2017 рік однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин у них [INFO] народилися спільні сини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами не склалися, відповідач відмовлявся у добровільному порядку утримувати власних дітей. Ленінський районний суд м. Полтави 22.01.2020 року частково задовольнив позовні вимоги [PERSON] та стягнув з відповідача аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/12 частини (на кожну дитину) від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Полтавського апеляційного суду від 24.03.2020 року було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2020 року в частині розміру стягнутих аліментів, а саме: стягнуто в розмірі 1/8 частини (на кожну дитину) від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дітьми повноліття [INFO] Ленінським районним судом м. Полтави було видано три виконавчі листи у вказаній справі № 553/2094/19, а 06.05.2020 року державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. Від початку примусового стягнення у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей. Станом на 01.06.2023 року заборгованість становить 11\~382, 08 грн. на кожну дитину, а у загальній сумі 34\~146,24 грн. Отже, сума неустойки (пені) станом на 27.06.2023 року становить 3\~474 347,30 грн. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, у відповідності до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за заборгованість по сплаті аліментів в розмірі не більше 100% від заборгованості, а саме по 11\~382, 08 грн. на кожну дитину. У зв`язку з цим, позивач звернулася до суду про стягнення неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх синів. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.06.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Вказував, що заборгованість щодо сплати аліментів виникла за період розгляду справи щодо стягнення аліментів, з дня коли позивач звернулася до суду 30.08.2019 по день відкриття виконавчого провадження. Стягнення аліментів відбувається на підставі виконавчих листів. Державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, в яких виконавець у п. 2 вказав, що належить проводити утримання поточні платежі 12,5% та в рахунок заборгованості 2,5%. На виконання вказаних постанов, установою, де працює відповідач, зокрема Полтавським обласним центром зайнятості з травня 2020 по лютий 2023 на постійній основі здійснюється відрахування аліментів. Після звільнення з Полтавського обласного центру зайнятості та працевлаштування у Мачухівській сільській раді державним виконавцем були винесені аналогічні постанови про стягнення з заробітної плати. На виконання вказаних постанов здійснювалося відрахування аліментів. Відповідач наголошує, що всі ці роки він добросовісно сплачує аліменти, в межах своїх фінансових можливостей. А тому до нього не було застосовано жодних санкцій як до боржника. 20.09.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно рішення Полтавського апеляційного суду від 23.03.2020 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на підставі яких було позивачу видано виконавчі листи. Оскільки [PERSON] не була згодна з рішенням Ленінського районного суду від 22.01.2020 року, то позивач лише після рішення апеляційної інстанції, який задовольнив її апеляцію, вона звернулася за отриманням виконавчих листів та спрямувала їх до примусового виконання. І 06.05.2020 року державним виконавцем було відкриті виконавчі провадження за кожним виконавчим листом. Отже, сам відповідач не вживав жодних дій щодо виконання рішення суду. Відповідач знав номер її карткового рахунку, саме відповідач вважав рішення Ленінського районного суду м. Полтави обґрунтованим та правомірним, але він добровільно не сплачував аліменти на утримання дітей, хоча знав та розумів, що з серпня 2019 року з нього будуть стягуватися аліменти. З 30.08.2019 року по травень 2020 року заборгованість з аліментів склала 28\~480,00 грн. на кожну дитину та жодних дій для погашення заборгованості відповідач не вчиняв. На даний час ця заборгованість повністю не погашена та становить 11\~382,08 грн на кожну дитину, а купівельна спроможність цих коштів продовж 3-х років знизилася. У запереченнях відповідач не погодився з твердженнями позивача, що він не вживав дій щодо виконання рішення суду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Остапенко І.О. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Наголошувала, що відповідачем не спростовані позовні вимоги. У судовому засіданні відповідач визнав наявність заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 11\~382,08 грн на кожну дитину. Проте наполягав, що він добросовісно сплачує аліменти на дітей відповідно до постанов державного виконавця. Зазначив, що під час розгляду справи щодо стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей, він не платив аліменти, оскільки діти проживали з бабусею, і він не хотів, щоб аліменти позивачка витрачала на свої потреби. Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від фактичних шлюбних відносин мають спільних дітей, які народилися 15.10.2014 року: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ленінський районний суд м. Полтави ухвалив 22.01.2020 року рішення про часткове задоволення позовних вимоги [PERSON] та стягнув з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/12 частини (на кожну дитину) від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Полтавський апеляційний суд від 24.03.2020 року скасував рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2020 року в частині розміру стягнутих аліментів, а саме: стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-17). 13.04.2020 року Ленінський районний суд м. Полтави видав три виконавчі листи у справі № 553/2094/19 про стягнення аліментів на користь позивача на кожну дитину. 06.05.2020 року державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень: - № 61987830, відповідно до виконавчого листа № 553/2094/19 від 13.04.2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21); - № [NUMBER] , відповідно до виконавчого листа № 553/2094/19 від 13.04.2020р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.22);. - № [NUMBER] , відповідно до виконавчого листа № 553/2094/19 від 13.04.2020р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 30.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.23). Відповідно до розрахунку, складеного головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Жмурком С.С., станом на 01.10.2020 року заборгованість по сплаті аліментів за боржником [PERSON] становить 26 730,823 грн на кожну дитину, а станом на 01.06.2023 становить 11382,08 грн на кожну дитину (а.с.29, 30, 31). Вказані вище факти визнані сторонами та не оспорюються. Як передбачено\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та\~розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21. Як вбачається, заборгованість відповідача по сплаті аліментів виникла за час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання трьох малолітніх дітей з 30.08.2019 року по травень 2020 року. Він почав сплачувати аліменти лише тоді, коли позивач звернулася з виконавчими листами до державної виконавчої служби для примусового стягнення з відповідача аліментів, а державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень та про стягнення аліментів із заробітної плати. Відповідач, будучі директором Полтавського обласного центру зайнятості, не міг не розуміти, що за вказаний період виникне заборгованість зі сплати аліментів. Він не лише добровільно не почав виконувати рішення місцевого суду, який задовольнив позов [PERSON] частково, але й не почав добровільно виконувати рішення Полтавського апеляційного суду. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що він не бажав сплачувати [PERSON] аліменти на утримання трьох малолітніх дітей. Тільки після відкриття виконавчих проваджень почалося стягнення аліментів з заробітної плати відповідача. Отже, відповідач не спростував, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved