Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач КП «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за теплову енергію у розмірі 56510 грн. 86 копійок. При цьому представник позивача посилається на те, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , в якій проживає відповідачка [PERSON] . В зв`язку з цим відповідачці було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачці послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Оскільки відповідачка, отримуючи послуги їх не оплачувала, утворилася заборгованість, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2023 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник позивача про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідачка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнала, зазначивши, що вона є співвласником квартири де відкрито особовий рахунок та вона є власником тільки 1/5 частки квартири, а тому вважає, що не повинна одноособово сплачувати наявну заборгованість. Крім цього відповідач просила застосувати строки позовної давності, оскільки заборгованість нарахована з 2006 року. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач є власником 1/5 частки квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , співвласником якої є відповідачка [PERSON] . В зв`язку з цим відповідачці було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачці послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Згідно розрахунку, наданого КП «Теплопостачання міста Одеси», відповідачка, станом на 01 травня 2023р., має заборгованість за теплову енергію в розмірі 56510,86 гривень. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.18,20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених КМ України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачка у судовому засіданні просила застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності. Статтею 257 ЦК України\~встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що сума заборгованості 56510 грн. 86 коп. нарахована за період з листопада 2006 року по березень 2023 року. Відповідно до ч.3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником КП «Теплопостачання міста Одеси» до судового засідання не надано доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважних причин. Суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати строк позовної давності. Так, позовна заява до суду була подана 13 червня 2023р., а тому, з урахуванням частки належної відповідачу квартири, необхідно стягнути заборгованість за теплову енергію за період з липня 2020р. по березень 2023р. у розмірі 4677,54 гривень. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1\~ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії. Згідно\~ст. 25 вказаного Закону України\~- у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до п.п. 11, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. N1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial