Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

24 липня 2023 року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину,яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що\~\~відповідач [PERSON] є її батьком. Шлюб між її батьками розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області зроблений відповідний актовий запис № 792 від 25 грудня 2007 року, з 2005 року вона проживає з матір`ю. Вказує, що з 05 вересня 2022 року по 30.06.2026 року прийнята на навчання в Приватний вищий навчальний заклад «Академія рекреаційних технологій і права», факультет «Фінанси, банківська справа та страхування» на платній основі. На даний час її матеріально повністю забезпечує її матір [PERSON] , яка оплачує її навчання в Академії та надає їй кошти на інші потреби і витрати. Зазначає, що в зв`язку з навчанням не має можливості працювати та фактично перебуває на утриманні матері. Вважає, що у зв`язку з продовженням навчання, батько зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вказує, що батько має можливість матеріально її утримувати у період навчання. Враховуючи вищенаведене та з посиланням на норми ст. ст.\~199, 200 СК України\~просить стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови продовження нею навчання. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи .Також, встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресоване відповідачу поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим адресату, з відміткою працівника пошти «відсутній за вказаною адресою». Як визначено у частині першій\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, за погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження,наявного в матеріалах справи (а.с.4). З копії довідки, виданої ректором Приватного вищого навчального закладу «Академія рекреаційних технологій і права» Стасюк Л. № 385 від 16 травня 2023 року, вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу Приватного вищого навчального закладу «Академія рекреаційних технологій і права», факультет «Фінанси, банківська справа та страхування», форма навчання платна, термін навчання з 05.09.2022 року по 30.06.2026 рік ( а.с. 11). Судом встановлено, що [PERSON] у зв`язку з навчанням не працює та не має власних прибутків. Окрім того, не отримує стипендії, оскільки навчається на платній формі навчання. Згідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 рокуобов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище батьків позивача, оскільки види та розміри їхніх доходів документально не підтверджені. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Також судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні. Матір самостійно несе витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням. З матеріалів справи вбачається, що матір оплачує навчання дитини. Так згідно копій договору про навчання у закладі вищої освіти та надання платної освітньої послуги № ФБС-2022-1д-89 від 05.09.2022 року,укладеного між ПВНЗ «Академія рекреаційних технологій і права» та вступником [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 71\~000 грн. (а.с.12.13). Відповідно до вимог\~ст.. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд ураховує, що відповідач фізично здоровий, не перебуває на обліку як особа з хронічними захворюваннями, не є особою з інвалідністю, доказів протилежного в матеріалах справи не міститься. Згідно з положеннями ст.89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про його неможливість, як особи працездатного віку, сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання повнолітньої доньки обома батьками. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби доньки [PERSON] в матеріальній допомозі батька. З врахуванням\~викладеного,\~суд вважає,\~що [PERSON] \~у зв`язку\~з її\~навчанням потребує\~матеріальної допомоги\~на своє\~утримання,\~а її\~батько [PERSON] \~ спроможний таку надавати. Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, та спростовують встановлені судом фактичні обставини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність можливості відповідачем надання такого утримання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на її утримання, як доньки яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved