Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

15.08.2023 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Мазур О.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, в якому зазначила, що з 31.03.2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 181, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені починаючи з вересня 2022 року через різні погляди на сімейне життя. На теперішній час сторони не проживають разом, кожен має особисте життя, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Шлюб носить формальний характер. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Малолітня донька за згодою сторін після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з матір`ю, проти цього відповідач не заперечує. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Мазур О.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 181 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 8). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Малолітня дитина за згодою сторін після припинення шлюбних відносин мешкає разом із позивачем. Згідно зі ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем, залишити мешкати разом з нею. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судом не проводиться.

Outcome: approved