Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

У серпні\~2023\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~представник \~ [PERSON] ,\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~та свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що у\~серпні 2023\~року йому\~стало відомо\~про наявність\~виконавчого провадження\~№\~67861741\~з виконання\~виконавчого напису\~№\~39468,\~вчиненого 05\~листопада 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 80\~350\~грн 59\~коп. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню. Зазначає, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження він дізнався, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору від 02\~червня 2020 року № 2030920053, що був укладений між ним та АТ «ОТП Банк». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь АТ «ОТП Банк». Вказує, що до цього часу він не отримував від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Більше того, він не підписував з відповідачем жодного нотаріально посвідченого договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~39468, вчинений 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у загальному розмірі 80\~350\~грн 59 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на 02 жовтня 2023 року без повідомлення учасників справи. Відповідач АТ «ОТП\~Банк» відзив у встановлений судом строк до суду не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подали. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 червня 2020 року між [PERSON] та АТ «ОТП\~Банк» було укладено кредитний договір за №\~2030920053, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит в сумі 91\~000 грн на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28,80\~% річних на строк до 02 червня 2023 року (а.с. 10 на звороті 11). 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за № 39468 про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №\~2030920053 від 02 червня 2020 року, укладеного з АТ «ОТП Банк» на загальну суму 80\~350 грн 59 коп. (а.с. 10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. від 10\~грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 12), а постановою приватного виконавця від 14 серпня 2023 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12 на звороті 13). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 листопада 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між АТ «ОТП «Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 1073 грн 60 коп. (а.с. 7 на звороті) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 536\~грн 80 коп. (а.с. 26 на звороті), а всього 1610 грн 40 коп. Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правничої (правової) допомоги №23024 від 21 березня 2023 року, актом приймання-передачі послуг №1 від 25 серпня 2023 року та розрахунковою квитанцією від 25 серпня 2023 року про отримання гонорару до договору №23024 від 21 березня 2023 року на суму 7000 грн (а.с. 17 на звороті 18, 19, 19 на звороті). На підставі викладеного,

Outcome: approved