Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №60.10.000484 від 12 листопада 2019 року станом на 23 лютого 2023 року у розмірі 15916,57 грн, а також суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2546,65 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 12 листопада 2019 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» та відповідачем було підписано Заяву про надання кредиту/Кредитний договір №60.10.000484. 12 листопада 2019 року між АТ «АКБ «КОНКОРД» та відповідачем було підписано Заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної картки, підписанням якої відповідач надав позивачу свою згоду на відкриття поточного рахунку на умовах, викладених у цій Заяві, а також повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених в Публічному договорі. Вказує, що Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Звертає увагу, що після закінчення строку кредитування АТ «АКБ «КОНКОРД» припинив нараховувати поточну заборгованість за тілом кредиту та відсотками, нараховуючи лише плату за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості, а також переніс суму поточної заборгованості на відповідні рахунки обліку простроченої заборгованості. У зв`язку із порушенням умов Заяви про надання кредиту/Кредитного договору №60.10.000484 від 12 листопада 2019 року станом на 23 лютого 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 15916,57 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07 липня 2023 року відповідач отримав копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 12 листопада 2019 року між АТ «АКБ «КОНКОРД» та відповідачем було укладено кредитний договір №60.10.000484 шляхом підписання заяви про надання кредиту/кредитний договір №60.10.000484, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн строком до 11 листопада 2021 року (а.с.30-31). Відповідно до розділу 13а вказаної заяви про надання кредиту/кредитний договір №60.10.000484 від 12 листопада 2019 року, відсоткова ставка становить 45% річних, в пільговий період - 0,01% річних, плата за супроводження простроченої заборгованості по кредиту/несанкціонованої заборгованості - 7,6% на місяць, санкції за порушення зобов`язань за кредитом - 7,6% на місяць від суми простроченої заборгованості + 10 грн щоденно. У розділі 14 вказаного договору сторони погодили, зокрема, що підписанням цієї заяви позичальник погоджується з тим, що за умови підписання ним цієї заяви про надання кредиту, підписання та скріплення печаткою зі сторони банку та надання кредиту (що разом вважається акцептом банку), ця Заява разом з Графіком платежів / Розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, Публічним договором та Тарифами банку (якщо це передбачено умовами відповідного банківського продукту/послуги) складають кредитний договір, строк дії якого зазначений в Розділі 13 цієї заяви в графі - строк кредиту. Також підписанням вказаної заяви про надання кредиту відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених у вказаному Публічному договорі. Відповідач підтвердив, що перед поданням цієї заяви він ознайомився з Тарифами Банку, та умовами вказаного Публічного договору, які знаходяться на офіційному сайті Банку за електронною адресою https://www.concord.ua/ та в установі/відділенні Банку, та були надані йому для ознайомлення в паперовому виді, та пояснені в усному порядку, з ними погодився та зобов`язався виконувати. 12 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем також укладено Договір про надання платіжної картки шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної картки №92.10.020973, підписанням якої відповідач надав АТ «АКБ «КОНКОРД» свою згоду на відкриття поточного рахунку на умовах, викладених у цій Заяві, а також повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених в Публічному договорі. Також відповідач підтвердив, що перед поданням цієї заяви він ознайомився з Тарифами Банку, та умовами Публічного договору, які знаходяться на офіційному сайті Банку за електронною адресою https://www.concord.ua/ та в установі Банку, з ними погодився і зобов`язався виконувати (а.с.32). 12 листопада 2019 року відповідачем було отримано платіжну картку № [NUMBER] , про що свідчить письмова розписка клієнта (а.с.32 зворотна сторона). У наданому позивачем Тарифному пакеті на випуск та обслуговування банківських платіжних карток АТ «АКБ «КОНКОРД» «ONECARD», який підписаний відповідачем, зазначено, що останній з тарифами ознайомлений та отримав 12 листопада 2019 року (а.с.33). Підписанням паспорта споживчого кредиту «ONE CARD», який підписаний сторонами 12 листопада 2019 року, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.34). Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 23 лютого 2023 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 15916,57 грн (а.с.10-17), яка складається із: ?заборгованості по тілу кредиту - 5735,22 грн; ?заборгованості по відсоткам кредиту - 231,12 грн; ?заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 1792,92 грн; ?простроченої заборгованості по тілу кредиту - 4264,78 грн; ?простроченої заборгованості по відсоткам кредиту - 3892,53 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості у розмірі 1792,92 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості у розмірі 1792,92 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 14 123,65 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5735,22 грн, заборгованість по відсоткам кредиту у розмірі 231,12 грн, прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4264,78 грн та прострочена заборгованість по відсоткам кредиту у розмірі 3892,53 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 641,44 грн ((2684+2546,65)*14123,65/15916,57) (а.с.9, 68-72). Стягуючи витрати на професійну правничу допомогу судом враховується, що клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від відповідача не надходило, обставини щодо неспівмірності витрат суду не повідомлялися та не доводилися. Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Outcome: partial