Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 25 грудня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Шевченківського району м.\~Києва, актовий запис №\~1575. В обґрунтування позову зазначав, що 25 грудня 1993 року він та [PERSON] уклали шлюб. Із 2020 року сімейне життя між ними погіршилося, через відсутність взаєморозуміння і протилежні погляди на сімейні цінності та сім`ю, протягом тривалого часу сімейні відносини між ними остаточно зруйновані. Із 2022 року відповідач проживає окремо та уникає будь-якого спілкування з ним. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Лозовий Д.А. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримує повністю, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Бутирін Я.Я. у судове засідання теж не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за їхньої відсутності, позов визнають, проти його задоволення не заперечують. За змістом ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, перевіривши повноваження їхніх представників, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 1993 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Шевченківського району м.\~Києва, актовий запис №\~1575. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони з 2022 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають. Позивач підтримує позов та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50\~% сплаченого згідно із платіжною інструкцією №\~0.0.2958923000.1 від 20 квітня 2023 року судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved