Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

В липні\~2023\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Бугайченко\~Т.А.,\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до ТОВ\~«ФК«Еліт Фінанс»,\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Свій позов\~мотивує тим,\~що 09.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис №120911\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» заборгованості\~в розмірі\~15974,00\~грн.\~Вважає,\~що приватним\~нотаріусом вчинено\~виконавчий напис\~з порушенням\~норм законодавства.\~Жодних правочинів\~чи будь-яких\~дій зобов`язального\~характеру,\~що могли\~б спричинити\~виникнення заборгованості\~перед відповідачем\~ [PERSON] \~не вчиняла.\~Жодних договорів,\~чи будь-яких\~документів,\~на користь\~відповідача позивач\~не підписувала.\~Про існування\~у ТОВ\~«ФК«Еліт Фінанс» до\~неї претензій\~майнового характеру\~позивач дізналася\~лише у\~серпні 2022\~року після\~ознайомлення з\~постановою про\~відкриття виконавчого\~провадження.\~Також нотаріусом\~не перевірено\~безспірність заборгованості,\~наявність повідомлення\~боржника про\~наявність заборгованості\~і необхідність\~її погашення.\~Просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгена\~Михайловича за\~реєстровим №120911\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 15974,00 грн. Ухвалою суду від 05.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бугайченко Т.А. (а.с.20) в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому просить задовольнити. Представник відповідача\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» в судове засідання подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.36, 42, 43, 47). Треті особи приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Городецька Ю.С. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надали (а.с.40, 41, 48, 49-50). Суд на підставі ст.ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Стаття 49 ЦПК України передбачає право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. 09.08.2023\~року до\~суду надійшла\~заява відповідача\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» про визнання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено,\~та визнається\~сторонами,\~що 09.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис №120911\~яким стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» кошти у розмірі: 4000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 2160,00 грн. заборгованості за відсотками та комісією, 9764,00 грн. заборгованості за штрафними санкціями, 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, загальна сума боргу складає - 15974,00 грн. Постановою ВП\~№69586118\~від 08.08.2022\~року приватного\~виконавця виконавчого\~округу Кіровоградської\~області Городецькою\~Ю.С.\~відкрите виконавче\~провадження на\~підставі виконавчого\~напису №120911,\~виданого 09.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» заборгованості у сумі 15974,00 грн. (а.с.6-9). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172та доповнено вищевказану постанову КМУ № 1172 від 26.06.1999 року розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Ухвалою суду від 05.07.2023 року від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та приватного нотаріуса Остапенка Є.М. витребувано належним чином завірену копію виконавчого напису №120911 від 09.06.2021 року, та належним чином завірену копію заяви, яка стала підставою для вчинення виконавчого напису №120911 від 09.06.2021 року, з усіма документами, що були додані до вказаної заяви. До теперішнього часу зазначені документи суду не надані. Також відповідачем суду не надано будь-яких доказів на підтвердження існування боргового зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Вимогу про усунення порушень [PERSON] не отримувала. Тому суд ставить під сумнів, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору за подання позову (а.с.13) та 536,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с.19). Оскільки, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн., в іншій частині судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved