Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

Позивач заступник керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Болгова Н. в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що Харківською місцевою прокуратурою № 5 Харківської області (з 15.03.2021 року Слобідська окружна прокуратура міста Харкова Харківської області) в ході виконання доручення Харківської обласної прокуратури № 15/1-291вих-20 від 06.11.2020 року щодо вивчення питання повноти нарахування та сплати земельних платежів встановлено порушення при використанні земельної ділянки на території Основ`янського та Слобідського районах міста Харкова та встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 658,7 кв.м по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2023 року № 82 (1/2 частка права власності) та від 15.01.2013 року № 79 (1/2 частка права власності). Вищевказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці (категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення землі 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) загальною площею 0,0647 га (кадастровий номер 6310136900:06:006:0095) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ-6314957462021 від 05.03.2021 року) відомості про державну реєстрацію вище вказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру внесені 07.10.20198 року. Також, позивач вказав, що відповідно до п. 11 Додатку 1 до рішення Харківської міської ради Харківської області від 16.10.2019 року № 1760/19 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,0647 га (кадастровий номер 6310136900:06:006:0095) за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» по [ADDRESS] . В той же час, відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності (користування) відповідною земельною ділянкою, на якій розташовані вказані вище об`єкти нерухомого майна в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України [PERSON] не оформлено. Крім того, [PERSON] з 15.01.2013 року по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,0647 га по [ADDRESS] , без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. Земельного кодексу України. Обстеженням на місцевості виявлено, що земельна ділянка [ADDRESS] площею 0,0647 га використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» (торговельного призначення). З розрахунків Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті [PERSON] становив 16\~962,73 грн., який складається з нормативної грошової оцінки 2\~544\~410 грн., ставки річної орендної плати 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1. Розрахунки Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради проводились з урахуванням інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 17.01.2020 року № 1196/9/20-40-58-06-16 та від 02.02.2021 року № 1359/5/20-40-24-15-17, відповідно до яких відповідач не зареєстрована як платник земельного податку або орендної плати з фізичних осіб за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136900:06:006:0095, розташованої за адресою: [ADDRESS] та з урахуванням витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.09.2020 року № 5448 та від 25.02.2021 року № 311/176-21. Позивач вказав, що враховуючи із встановленням наявності порушень інтересів держави, місцевою прокуратурою проінформовано Харківську міську раду про необхідність вжиття заходів цивільно-правового характеру для відшкодування завданої шкоди та скеровано повідомлення в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Проте міською радою жодних заходів самоврядного контролю та цивільно-правового характеру на теперішній час не вжито. Наведене було підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні прокурор Штефан Е.О. позовні вимоги позовної заяви підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив їх задовольнити. До судового засідання представник Харківської міської ради не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, посилаючись на позицію викладену у відзиві на позов, просила в задоволенні позовної заяви відмовити. В наданому до суду відзиві на позов зазначила, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 658,7 кв.м. по [ADDRESS] на підставі договорів купівлі-продажу від 15.01.2013 року № 82 та від 15.01.2023 року № 79. Вказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136900:06:006:0095, щодо якої відповідно до рішення Харківської міської ради Харківської області від 16.10.2019 року № 1760/19 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,0647 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» по [ADDRESS] . В подальшому рішенням 3 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 24.02.2021 року № 53/21 надано дозвіл, зокрема [PERSON] на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови площею 0,0647 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136900:06:006:0095 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» (торговельного призначення). Вказаним рішенням визначено і розмір авансового внеску 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки. Крім того, вказала, що в процесі оформлення права власності на земельну ділянку, 26.04.2021 року між Харківською міською радою, як продавцем та [PERSON] , як покупцем, укладено договір про внесення авансового внеску, відповідно до п. 1.1 якого покупцем на підставі рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року № 53/21, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-63136968420020 від 02.09.2020 року вносить, а продавець приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки по [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. 26.04.2021 року та зареєстровано в реєстрі за № 909. Наразі речове право відповідача на відповідну земельну ділянку не зареєстровано, з огляду на те, що не укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки між позивачем і відповідачем, за обставин, що не залежать від волі відповідача, але як зазначалось вище, з метою оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, що належить відповідачу, а відповідач вчинила всі необхідні та залежні від неї дії. Також, вказала, що на її думку, позивач не мав на меті передавати зазначену земельну ділянку в оренду та отримувати за її користування дохід у вигляді орендної плати, а мав намір отримати дохід від її продажу та прийняв на себе зобов`язання щодо її продажу, які зафіксовані у договорі про внесення авансового внеску. Договір оренди між позивачем та відповідачем не укладався. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом чи договором. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка № 267767165 від 27.07.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на частку нежитлової будівлі загальною площею 658,7 кв.м., літ. «В-1» за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 82, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А., а також право власності на частку нежитлової будівлі загальною площею 658,7 кв.м., літ. «В-1» за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 79, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А. (а.с. 44-45). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка № 267732723 від 27.07.2021 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6310136900:06:006:0095 зареєстровано за Харківською міською радою Харківської області (а.с. 47-48). З листа Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № Б8-40408/119.08-51 від 31.10.2019 року вбачається, що рішенням 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 16.10.2019 року «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,0647 га (кадастровий номер 6310136900:06:006:0095) за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» (торговельного призначення) по [ADDRESS] (а.с. 25). Актом обстеження земельної ділянки від 05.04.2021 року встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0647 га використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» (торговельного призначення). [PERSON] з 15.01.2013 року по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,0647 га по [ADDRESS] без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (а.с. 31). Також, з листа Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України № 1359/5/20-40-24-15-17 від 02.02.2021 року вбачається, що з інформаційних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області Бережна К.І. не зареєстрована як платник земельного податку або орендної плати з фізичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером 6310136900:06:006:0095 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку суми безпідставно збережених коштів за користування земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , розмір безпідставно збережених коштів за місяць становить 16\~962,73 грн., та розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року складає 203\~552,80 грн. Крім того, з договору про внесення авансового внеску від 26.04.2021 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 909 вбачається, що покупець [PERSON] на підставі рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 року № 53/21, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-63136968420020 від 02.09.2020 року вносить, а продавець - Харківська міська рада Харківської області приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 152-156). За приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. В силу частин 3, 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і законами України. Відповідно до положень Конституції України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів. Кожне порушення закону під час використання земельної ділянки є порушенням інтересів держави. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформила речового права на вказану земельну ділянку. В свою чергу укладення договору про внесення авансового внеску від 26.04.2021 року між Харківською міською радою Харківської області та [PERSON] не змінює власника земельної ділянки (кадастровий номер 6310136900:06:006:0095), тобто за вказаним договором переходу права власності від Харківської міської ради Харківської області до [PERSON] не відбулось. Крім того, матеріалами справи встановлено, що будь-яких договорів оренди щодо земельної ділянки (кадастровий номер 6310136900:06:006:0095) відповідачем [PERSON] з Харківською міською радою Харківської області не укладалось, що також не заперечувалось представником відповідача [PERSON] . Таким чином, підставами для звернення із вказаним позовом стало порушення інтересів держави в особі територіальної громади у сфері використання земель, бездіяльність Харківської міської ради, як органу, уповноваженого на виконання відповідних функцій у даних правовідносинах щодо вжиття заходів до стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою. Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Встановлено, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване за нею на підставі на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 82, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А., та на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 79, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А.. З моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловою будівлею, проте речові права відповідачем на земельну ділянку не зареєстровано. За змістом статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт14.1.147 пункту14.1 статті 14 ПК України). Підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом положень Глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Частиною першою статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1статті 96 цього Кодексу). Згідно із частиною першою статті 120 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, та частиною першою статті 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Частиною 2 статті 120 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Крім того, згідно пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача. Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. З приводу посилань представника відповідача [PERSON] на те, що позивач не мав на меті передавати зазначену земельну ділянку в оренду та отримувати за її користування дохід у вигляді орендної плати, а мав намір її продати суд зазначає наступне. Безпідставне набуття [PERSON] спірної земельної ділянки є наслідком законних дій, а саме отримання відповідачем у власність нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 82, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А., та договору купівлі-продажу, серія та номер 79, від 15.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А., яке безпосередньо пов`язане із земельною ділянкою. Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Таким чином, речові права відповідача на земельну ділянку не реєстровані у встановленому законом порядку, вона не набула належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав. Предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. При цьому виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такі висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. Також слід зауважити, що договір між відповідачем і Харківською міською радою про внесення авансового платежу було укладено 26.04.2021 року. Натомість, період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року, за який позивач просить стягнути з відповідача кошти за користування земельною ділянкою, передує укладенню вищезазначеного договору, тобто в даному випадку не йде мова про стягнення плати за користування земельною ділянкою під час реалізації процедури переходу права власності на спірне майно до відповідача. Суд приходить до висновку про те, що правова підстава для набуття (збереження) майна - земельної ділянки по [ADDRESS] , у відповідача відсутня, у Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, яка діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет. Суд погоджується з розрахунком позивача, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.08.2016, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 31.05.2019 №911/0/45-19. Визначаючи суму, яка підлягає стягненню, позивач взяв до уваги акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації спірної земельної ділянки від 05.04.2021 року, та вирахували цю суму шляхом множення вартості одного квадратного метру спірної земельної ділянки (відповідно до проведеної та затвердженої нормативно-грошової оцінки земель м. Харкова станом на рік розрахунку) на всю площу земельної ділянки, що використовується [PERSON] , а також на розмір ставки орендної плати за земельну ділянку. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що згідно\~з його\~усталеною практикою,\~яка відображає\~принцип,\~пов`язаний\~з належним\~здійсненням правосуддя,\~у рішеннях\~судів та\~інших органів\~з вирішення\~спорів мають\~бути належним\~чином зазначені\~підстави,\~на яких\~вони ґрунтуються.\~Хоча пункт\~1\~статті 6\~Конвенції зобов`язує\~суди обґрунтовувати\~свої рішення,\~його не\~можна тлумачити\~як такий,\~що вимагає\~детальної відповіді\~на кожен\~аргумент.\~Міра,\~до якої\~суд має\~виконати обов`язок\~щодо обґрунтування\~рішення,\~може бути\~різною в\~залежності від\~характеру рішення\~(SERYAVIN\~AND\~OTHERS\~v.\~UKRAINE,\~№ 4909/04,\~§ 58,\~ЄСПЛ,\~від 10\~лютого 2010\~року).\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з положеннями ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в розмірі 203\~552,80 грн. обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved