Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 02.12.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду. Посилався на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуги опалення відповідачами виникла заборгованість у розмірі 61929,75 грн. за період з 01.02.2018 по 31.10.2021, також сума 3% річних у розмірі 2348,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 5646,96 грн.. Просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги опалення та гарячу воду у розмірі 61929,75 грн. за період з 01.02.2018 по 31.10.2021, також сума 3% річних у розмірі 2348,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 5646,96 грн.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2021 року відкрито провадження у даній справі. 21.01.2022 року до Ленінського районного суду м. Харкова від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву. Посилався на те, що оскільки позовна заява була зареєстрована в суді 02.12.2021 року, то позивач ( відповідно до правил застосування позовної давності) має можливість пред`являти до відповідачів вимоги лише за проміжок часу з 02.12.2018 року. Наведені позивачем вимоги, які нараховані ним та включені до позовної заяви, за проміжок часу до 02.12.2018 року виходять за межі встановленої позовною давністю, тому, такі вимоги у будь якому випадку, не можуть бути задоволені. Окрім того, посилався на те, що позивачем не надано, взагалі, доказів надання з його боку яких небудь послуг відповідачам. А самі по собі «відомість про нарахування та оплату послуг з теплопостачання з врахуванням періоду платежу» та «відомість нарахування інфляційних витрат та 3% річних» не є самі по собі( без надання належних доказів, які підтверджують наведену в них інформацію) належними та допустимими доказами, в розумінні вимог чинного законодавства. Також, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що саме позивач надає послуги опалення та підігріву води відповідачам, наприклад підписаний відповідачами з позивачем договору про надання послуг. Зазначив, що з наданих позивачем у додатках документів неможливо достеменно та однозначно встановити факт наявності якої небудь заборгованості відповідачів перед позивачем, а тому встановити достовірність та точність розрахунку такої заборгованості ( в тому числі і щодо вимог про сплату інфляційних втрат та 3% річних). Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 року справу прийнято до провадження, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 15.09.2023 року до суду від представника відповідачів надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу, просив стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 4340 грн., на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 4340 грн.. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. Відповідачі у судове засідання не з`явились, попередньо звернулись до суду із заявою про проведення розгляду справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що відповідачі\~\~користуються послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які\~\~надаються їм КП «Харківські теплові мережі» відповідно до „Правил надання населенню послуг з\~\~централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених\~постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року\~за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 18 „Правил..." споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В зв`язку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачують послуги опалення та гарячу воду, за ними утворилась заборгованість, яка за період\~\~з 01.02.2018 року по 31.10.2021 року, становить 61929 грн. 75 коп.. Крім того, нараховано інфляційні витрати в сумі 5646 грн. 96 коп. та 3 % річних в сумі 2348 грн. 42 коп.. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.ст.\~9,10\~Закону\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Нормою\~статті 67 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами\~ст. 68 ЖК України\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відсутність укладеного між сторонами відповідного договору не звільняє відповідача від сплати послуг. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі\~статтею 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951 цс 15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59 цс 13, від 07 лютого 2018 року справа № 521/6969/15-ц. Вирішуючи заяву [PERSON] , [PERSON] про застосування позовної давності, суд виходить з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четвертастатті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з теплопостачання та гарячу воду. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 \~Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги»). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як установлено судом відповідачі з січня 2017 року жодного разу не оплачували за надані позивачем послуги. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Суд вважає, що платежі відповідачі мали вносити до 20 числа відповідного місяця. Таким чином термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Оскільки з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 лютого 2018 року по 31 жовтня 2021 року позивач звернувся 02 грудня 2021 року, в межах трирічного строку позовної давності перебувають позовні вимоги про стягнення заборгованості, починаючи з листопада 2018 року. Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.02.2018 року по 31.10.2018 року подані до суду поза межами строків позовної давності, а їх задоволенні необхідно відмовити. Залишок заборгованості за послуги опалення, отримані відповідачами, в межах строку позовної давності, за період 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2021 року становить 54445 грн. 50 коп.. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Таким чином в межах строку позовної давності борг відповідача за послуги опалення становить 54445 грн. 50 коп.. Крім того, нараховано індекс інфляції в сумі 5646 грн. 96 коп. та 3 % річних в сумі 2348 грн. 42 коп.. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в межах строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8680 грн. відповідачі надали договір про надання правової допомоги №2А/2022 від 14.01.2022, додаткову угоду від 19.01.2022 року, акт приймання передачі наданих послуг ( виконаних робіт) №1 від 25.01.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 25.01.2022 року від платника [PERSON] на суму 4340 грн., звіт ( розрахунок) про надання послуг з професійної правничої допомоги, що пов`язані з розглядом справи від 25.01.2022 року, договір про надання правової допомоги №3А/2022 від 14.01.2022, додаткову угоду від 19.01.2022 року, акт приймання передачі наданих послуг ( виконаних робіт) №1 від 25.01.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 25.01.2022 року від платника [PERSON] на суму 4340 грн., звіт ( розрахунок) про надання послуг з професійної правничої допомоги, що пов`язані з розглядом справи від 25.01.2022 року Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку, що витрати відповідачів на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 954 грн. 80 коп. по 477,40 грн. на користь кожного із відповідачів. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (89,29 %), з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2026,88 грн. (2270/100*89,29) по 1013,44 грн. з кожного, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial