Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.05.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2411169 відповідно якого відповідач отримала споживчий кредит в сумі 7950 грн.. Грошові кошти в сумі 7950 грн. були перераховані 19.05.2020 року на банківську картку№ [NUMBER] відкриту в АТ «ПриватБанк», яка була вказана відповідачем в заяві про відкриття рахунку. Строк дії договору кредиту 30 днів з процентною ставкою 1.90% в день від суми кредиту. Відповідач порушив свої зобов`язання та умови укладеного договору у зв`язку з чим за ним склалась заборгованість по договору кредиту а саме, 7980 грн. заборгованість за тілом кредиту та 18126 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, нараховані за 120 днів. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 26076 грн. та понесені судові витрати в сумі 2147 грн. 20 коп.. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та зазначив, що у випадку не явки відповідача просять суд справу розглянути у його відсутність з винесенням заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи по суті за офіційним місцем реєстрації в судовому засіданні не з`явилась і не повідомила суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.05.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2411169 відповідно якого відповідач отримала споживчий кредит в сумі 7950 грн.. Грошові кошти в сумі 7950 грн. були перераховані 19.05.2020 року на банківську картку № [NUMBER] відкриту в АТ «ПриватБанк». Яка була вказана відповідачем в заяві про відкриття рахунку. Строк дії договору кредиту 30 днів з процентною ставкою 1.90% в день від суми кредиту. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 26076 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 7980 грн. та 18126 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом нараховані за 120 днів. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.І ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що наявність правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи, а саме: Договором кредиту №2411169 від 19.05.2020 року підписаний електронним цифровим підписом [PERSON] .. Таким чином, фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та підтвердження у судовому засіданні наданими стороною позивача доказами про отримання кредиту. Таким чином суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором кредиту в суми 26076 грн.. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2147 грн.00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до статей 207, 251-253, 256-259, 261, 266, 267, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 614,625, 626, 628, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved