Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 14.09.2023 з указаним позовом та просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 14.01.2005 Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. В обґрунтування позову вказував, що з серпня 2023 року подружні стосунки між сторонами припинено, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує на непорозуміння між подружжям, що призвело до припинення шлюбних відносин. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачем та перебувають на її утриманні. Позивач упевнений, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Спір про визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Майновий спір вирішується в суді. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 15.09.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, уточнює, що подружні стосунки в позивачем припинені з грудня 2022 року. Також просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, вважаючи їх завищеними та неспівмірними із заявленими вимогами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 14.01.2005 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 01 (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , відповідно, які проживають разом з відповідачем [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.4-6). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено через непорозуміння між подружжям, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу на майбутнє неможливе, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 14.01.2005 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 01, - розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не просила змінювати її прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як визначено положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 536,80 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову, що складає 536,80 грн (а.с.2). Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача [PERSON] у справі за вищевказаним позовом представляла адвокат Галач Т.А. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.09.2023 № 24/23/ц/а, з додатком № 2 від 11.09.2023, ордеру від 21.09.2023 № 10228193 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 17.05.2019 серії ДП № 4282 (а.с.22-24, 27, 28). Позивач під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Розмір витрат підтверджується квитанцією серії АА № 629398 про сплату [PERSON] адвокату Галач Т.А. 3000,00 грн, та актом приймання наданих послуг від 15.09.2023 з наведеним у ньому розрахунком робіт за надані адвокатом послуги (а.с.25, 26). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 справі № 904/4507/18). Також у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. З огляду на наявність в матеріалах справи доказів фактичного надання адвокатом Галач Т.А. правничої допомоги позивачеві (надання консультації, робота з документами та підготовка їх до суду, складання позовної заяви, супровід справи в суді І інстанції), зважаючи на те, що розмір гонорару у сумі 3000,00 грн є неспівмірним зі складністю справи (розірвання шлюбу), яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, враховуючи критерії обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, обсяг складених адвокатом у рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, суд вважає, що наявні підстави для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн

Outcome: approved