Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач за первісним позовом) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач за первісним позовом) про поділ майна подружжя в якому з врахуванням уточнення (збільшення) позовних вимог /т.1 а.с. 1-13, а.с. 201-216, т. 2 а.с. 1-6, т. 2 а.с. 234-238, т. 3 а.с.41-45/ вказує, що 26 серпня 2017 року між нею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під актовим записом № 73. Спільних дітей сторони не мають. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим [PERSON] звертається до суду. 12 червня 2020 року [PERSON] було зареєстровано як ФОП. Під час шлюбу [PERSON] за участі [PERSON] розпочав здійснення підприємницької діяльності. Так, [PERSON] , маючи освіту за спеціальністю «Облік і аудит», здійснювала бухгалтерський облік ФОП, вела юридичну документацію, оформляла тендерну документацію тощо, що підтверджується зокрема копіями квитанцій №65709004 та № 65709667 про оплату податків за ФОП [PERSON] (ІНН [NUMBER] ). Як стало відомо з річних податкових декларацій Відповідача за 2020 та 2021 роки, що були надані [PERSON] добровільно, а також Головним управлінням Державної податкової служби в Житомирській області на вимогу суду, за період реєстрації як ФОП до дати розлучення, а саме за 2020 та 2021 роки, сума прибутку, що підлягає поділу, становить: 1621929 гривень. Разом з\~тим,\~до спільного\~майна подружжя,\~яке підлягає\~поділу належить: - земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504 - вартістю 37605,08 гривень; - земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065 - вартістю 126275,12 гривень; - земельна ділянка з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197 - вартістю 126275,12 гривень. [PERSON] у зустрічному позові, який долучений до матеріалів справи, висловив пропозицію розділити транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] , 1998 р. в., шляхом виплати на її користь половину вартості автомобіля. Позивач не заперечує проти такого порядку поділу майна. За результатами дослідження ринку вартість автомобіля може складати від 177589,00 гривень до 218828,00 гривень, середня вартість транспортного засобу склала 189600,48 гривень. [PERSON] вважає за необхідне з метою поділу авто взяти до уваги вартість транспортного засобу в обсязі 180000 гривень та розділити транспортний засіб шляхом виплати [PERSON] на користь [PERSON] вартості спірного транспортного засобу, а саме, 90000 гривень з подальшим припиненням права власності [PERSON] на вказаний автомобіль. На підставі\~вищевикладеного,\~Позивач за\~первісним позовом\~просить: 1. Визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] дохід від здійснення підприємницької діяльності, отриманий фізичною особою-підприємцем [PERSON] за період перебування у шлюбі, що становить грошову суму 1 621 929 грн. 2.Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину отриманих доходів від підприємницької діяльності [PERSON] за період шлюбу, що становить грошову суму 810 964 грн. 50 коп. 3.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини доходів від зайняття підприємницькою діяльністю, які були отримані ним у період шлюбу, що становить грошову суму 810 964 грн. 50 коп. 4.Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку 0,15 га з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197. 5.Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку 0,15 газ кадастровим номером 1824755400:02:001:0197. 6.Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку 0,15 га з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065. 7.Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку 0,15 га з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065. 8.Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504. 9.Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504. 10.Припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку автомобіля Mercedes-Benz ML320 1998 р.в., який є спільною сумісною власністю подружжя. 11.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок вартості належної їй частки автомобіля Mercedes-Benz ML320 1998 р.в. грошову компенсацію у розмірі 90 000 грн. 12.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 7443 гривень та витрати на правову допомогу (сума витрат на правову допомогу буде надана пізніше в порядку передбаченому ЦПК України). [PERSON] (далі - Позивач за зустрічним позовом) звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] (далі Відповідач за зустрічним позовом) про поділ майна подружжя. /т. 1 а.с.184-188/ В поданому зустрічному позові вказує, що він вважав, що [PERSON] визнає факт того, що вони спільно розпорядились майном і продали його брату по [PERSON] . Проте, [PERSON] не визнала цей факт і наразі вчинила те, що перешкоджає користуватись майном особі, яка отримала транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML 320 CDI д.н.з. [NUMBER] . В свою чергу [PERSON] , вирішив продати авто третій особі - [PERSON] , і він користувався авто вже більше ніж 6 місяці. На весні коли погіршились стосунки між сторонами спору [PERSON] скасувала довіреність на право розпоряджатися автомобілем MERCEDES-BENZ ML 320 CDI д.н.з. [NUMBER] . 04 листопада 2021 року [PERSON] приїхала зі своїм братом до особи, яка користувалась майном і утворюючі конфлікт, відмовилась здійснювати переоформлення транспортного засобу на добросовісного набувача, отримавши в руки технічний паспорт на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 320 CDI д.н.з. [NUMBER] ., який був у нового власника і користувача [PERSON] , викликала поліцію і знов подала заяву про нібито викрадення авто. [PERSON] вимушений був викупити авто у [PERSON] і зараз авто зберігається у [PERSON] , а технічний паспорт знаходиться у [PERSON] . У зв`язку із наведеними обставинами, [PERSON] вимушений звернутися до [PERSON] із зустрічним позовом, тому що він вважає, що його право на користування та розпорядженням спільним майном подружжя порушилось з 04 листопада 2021 року. [PERSON] вважає, що авто є спільною сумісною власністю, і у зв`язку із тим, що [PERSON] утворила незручності для брата, якому був проданий автомобіль і оформлено доручення із правом розпоряджатися та керувати та для нього самого, тобто з останнього засідання значно змінилися обставини і він має повне право подати зустрічний позов про визнання право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] . Так як транспортний засіб є неподільним майном, [PERSON] може сплатити [PERSON] компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу та залишити майно собі. Виходячи із оціночної вартості майна 1/2 частина це 60915 гривень На підставі вищевикладеного [PERSON] просить: 1. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] - транспортний засіб Mercedes-Benz\~ML\~320\~CDI\~д.\~н.\~з.\~ [NUMBER] номер\~шасі:\~ [NUMBER] ,\~1998\~р.\~в.; 2. Поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] ; 3.Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML 320 CDI д.н.з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] . 4.Розподілити судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. Представника Позивача за первісним позовом Відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримав, просив його задовольнити, щодо зустрічних позовних вимог не заперечував, проте просив здійснити поділ автомобіля шляхом стягнення компенсації частини. Представник Відповідача за первісним позовом - Позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти вимог первісного позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя доходу від здійснення підприємницької діяльності та земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504 заперечував, просив відмовити в цій частині вимог. \~ \~ \~ \~ 19\~жовтня 2021\~року надав\~до суду\~відзив на\~позовну заяву\~в якому\~просить відмовити\~ [PERSON] в\~задоволенні вимог:\~щодо визнання\~спільним сумісним\~майном подружжя-\~доходу від\~здійснення підприємницької\~діяльності,\~отриманий фізичною\~особою-\~підприємцем [PERSON] ;\~щодо визнання\~права власності\~на 1/2\~частину отриманих\~доходів від\~підприємницької діяльності\~ [PERSON] \~за період\~шлюбу;\~щодо стягнення\~з нього\~на її\~користь 1/2\~частину доходів\~від зайняття\~підприємницькою діяльністю,\~які були\~отримані ним\~у період\~шлюбу та\~в \~стягненні судових\~витрат із\~Відповідача.\~ [PERSON] \~в позові\~одноосібно визначає\~майно,\~а фактично\~не майно,\~а лише\~дохід,\~який отримав\~ [PERSON] ,\~при цьому,\~не враховує,\~що відповідно\~до тих\~документів,\~які ж\~надані нею,\~вбачається що\~оплата договору\~відбувається після\~надання актів\~наданих послуг,\~тобто оплата\~не є\~попередньою,\~а йде\~оплата фактично\~наданих послуг. Повідомляє суд,\~що за\~період перебування\~сторін у\~шлюбі було\~придбано саме\~майно на\~кошти,\~які спільно\~заробляли та\~накопичували:\~земельні ділянки,\~яка спочатку\~була розміром\~0,3\~гектара,\~в подальшому\~сторони окремо\~поділили кожний\~собі по\~0,15\~гектара.\~Земельні ділянки\~розташовані в\~Житомирській області,\~Попільнянський район,\~с.\~Королівка,\~які можна\~вважати розподілені. Транспортний засіб\~MERCEDES-BENZ\~ML\~320\~CDI\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~це майно\~де факто\~розділено,\~а де\~юре не\~переоформлено.\~Наразі [PERSON] \~вчинила дії,\~які свідчать\~про склад\~кримінального правопорушення\~і зараз\~в провадженні\~Відділення поліції\~№ 2\~Житомирського РУ\~поліції ГУНП\~в Житомирській\~області внесені\~відомості до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~по заяві\~ [PERSON] ,\~яка зареєстрована\~в журналі\~єдиного обліку\~10.08.2021\~за №\~3136.\~Тобто окрім\~прибутку від\~діяльності,\~який є\~як заробітною\~платою,\~фактично ще\~є два\~об`єкти спільного\~майна,\~але про\~це [PERSON] \~не згадує. [PERSON] дійсно надала відповідні документи про реєстрацію ФОП [PERSON] , дійсно на протязі сімейного життя надавав послуги, як ФОП і за це отримував на рахунок ФОП [PERSON] відкритий в АТ «Райфайзен Банк Аваль» кошти за надані послуги. Тобто фактично отримував заробітну плату. Специфіка діяльності ФОП виходить із особистих фізичних здібностей, тому як вбачається знов таки із наданих документів - діяльність пов`язана із використання промислового альпінізму, тобто виконуються зовнішні фасадні роботи різного напрямку: облицювання стін, електромонтажні роботи, покрівельні роботи та інше. Фактично [PERSON] для ведення ФОП використовує свої особисті фізичні здібності. Також із наданих документів вбачається, що [PERSON] подавав відповідні звітності і сплачував податки із свого прибутку, тобто із тих коштів, які отримує від своєї діяльності. Всі кошти отримані за час шлюбу від діяльності ФОП [PERSON] витрачав на потреби сім`ї і подружжя, а саме придбавались земельні ділянки, транспортний засіб, який під час використання проходив капітальний ремонт (ремонт двигуна та інших частин), на інші потреби сім`ї оренду квартири та інші витрати на продукти, відпочинок тощо. [PERSON] фактично вимагає розподілити кошти, які [PERSON] ще не отримав, і невідомо отримає чи ні, тобто кошти, які будуть отримані за фізичні дії, які здійснені після фактичного припинення шлюбних відносин. [PERSON] вважає, що [PERSON] помилково претендує на кошти, які ще не зароблені і не отримані. Не можливо їх поділити так як їх не має. І з цих в подальшому отриманих коштів, буде відраховано податки, та витрати на закупівлю матеріалів для виконання робіт які передбачені договорами. Кошти, які отримані після фактичного припинення відносин, і які будуть отримані в подальшому, це кошти - заробітна плата, яка належить [PERSON] особисто і є його приватною власністю з моменту припинення шлюбних відносин, як зазначає сама [PERSON] з травня 2021 року./т.1 а.с.142-145/ 02 листопада 2021 року представником [PERSON] подано до суду відповідь на відзив в якому представник [PERSON] вважає наведені у відзиві заперечення та вимогу про відмову у задоволенні позову необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник [PERSON] у відзиві не заперечує факт поділу коштів від діяльності фізичної особи-підприємця, що були отримані під час шлюбу, вказані кошти сторони «спільно заробляли та накопичували», не заперечується, що дохід за результатами підприємницької діяльності є заробітною платою [PERSON] .. Звертають увагу суду, що виходячи з результатів аналізу виписки з рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] , яка додана до відзиву, доходимо висновку про наявність у [PERSON] депозитного рахунку [NUMBER] відповідно до депозитного договору № 26000688884 від 18.06.2020, про що [PERSON] не було відомо до отримання відзиву. Відповідно до виписки вказаний рахунок відкрито під час шлюбу, [PERSON] перераховував на нього грошові кошти з рахунка по якому надано виписку. Також загальна сума, яку перераховано з депозитного рахунку на рахунок за випискою становить 100 900. Виникає питання походження таких коштів на депозитному рахунку за час перебування у шлюбі. Окрім того, [PERSON] має рахунок саме як ФОП, на який надходив чистий дохід підприємця [NUMBER] , проте [PERSON] не надає виписку за таким рахунком. Надані у позові дані про отримані кошти під час здійснення підприємницької діяльності підтверджуються інформацією з виписки, наданої у відзиві. /т.1 а.с.163-170/ 15 лютого 2023 року представником [PERSON] надано відповідь на заяву про збільшення позовних вимог в редакції від 16.11.2022, в якому просив позовні вимоги викладені в редакції від 16.11.2022 задовольнити частково, а саме: 1. Відмовити в задоволенні вимоги викладеної в п. 1 та п. 2 - 3 , а саме відмовити в визнанні спільною сумісною власністю грошову суму в розмірі 1 621\~929 грн. отриманою ФОП [PERSON] , відмовити у визнані права власності [PERSON] на суму 810 964, 50 грн. та в стягненні цієї суми з [PERSON] на користь [PERSON] ; 2.Задовольнити позовні вимоги викладені в пунктах 4-7, а саме визнати право власності кожним земельних ділянок із кадастровими номерами: -1824755400:02:001:0197-за [PERSON] , -1824755400:02:001:0065 - за [PERSON] ; 3. Відмовити в задоволенні позовних вимог викладених в пунктах 8-9, а саме відмовити у визнанні права власності 1/2 частини на земельну ділянку розміром 2.0 га із кадастровим номером: 1824755400:03:000:0504. Визнавши її приватною власністю [PERSON] ; 4.Задовольнити позовну вимогу викладену в пункті 10, а саме припинити право власності [PERSON] на транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML 320 CDI 1998 р. д.н.з. [NUMBER] .; 5. Задовольнити частково позовну вимогу викладену в п. 11, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок вартості частки автомобіля MERCEDES-BENZ ML 320 CDI 1998 р. д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 60\~915 грн./т.3 а.с.161-164/ Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 липня 2022 року, заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] , відповідач: [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] , 1998 р. в.. В задоволенні решти заявлених вимог\~відмовлено. /т.2 а.с. 163-167/ Постановою Житомирського\~апеляційного суду\~від 21\~вересня 2022\~року,\~скасовано ухвалу\~Попільнянського районного\~суду Житомирської\~області від\~29\~липня 2022\~року в частині відмови у задоволенні вимог про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504 і з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504, площею 2 га. в смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області та на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197 площею 0,15 га., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка. В решті ухвалу залишено без змін. Постановою начальника Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області від 15 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали суду №288/1796/21 виданої 29 липня 2022 року, ВП № 69650911. /т. 2 а.с. 200/ Суд, вислухавши представника Позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом та представника Відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що 26 серпня 2017 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у\~Житомирській області, актовий запис № 73, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /т. 1 а.с.14/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2021 року, справа № 288/1095/21, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб зареєстрований 26 серпня 2017 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 73, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини залишити « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] значиться власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , 1998 року випуску, колір чорний, дата реєстрації 28 серпня 2020 року. /т. 1 а.с.150/ Згідно копії висновку ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», визначена ринкова вартість об`єкта оцінки транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , 1998 року випуску, станом на 09 листопада 2021 року, становить 121830 гривень. /т. 1 а.с. 194/ Відповідно до копії результатів дослідження оцінювача [PERSON] , які не можуть бути використані, як результат вартості конкретного об`єкту оцінки, а надані для інформації, щодо можливих вартостей КТЗ, середня ринкова вартість легкового автомобіля марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI 189660 гривень 48 копійок. /т. 2 а.с.8-16/ Також в матеріалах справи наявна копії розписки [PERSON] про отримання ним коштів в сумі 4500 доларів США від [PERSON] в рахунок компенсації та повернення ТЗ Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , у зв`язку з відмовою [PERSON] здійснити перереєстрацію в МРЕО даний ТЗ. /т.1 а.с.195/ Відповідно до наявного в матеріалах справи копії акту приймання передачі транспортного засобу, [PERSON] в добровільному порядку передав автомобіль Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] , 1998 р. в. для потреб збройних Сил України в особі Добровільного формування № [NUMBER] територіальної громади Спеціалізованого призначення «ХОРТ» [NUMBER] окремого батальйону територіальної оборони [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони м. Києва. /т.2 а.с.43/ В матеріалах справи наявні запити адвоката до Генерального штабу ЗСУ, голови військової адміністрації міста Києва, Добровольчого формування № 29 територіальної громади Спеціального призначення «ХОРТ» [NUMBER] окремого батальйону територіальної оборони [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони м. Києва, Міністерства оборони України та до 128-го батальйону територіальної оборони Дніпровського району м. Києва, з наданих відповідей на адвокатські запити відсутня інформація про прийняття транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] на потреби ЗСУ. /т. 3. а.с. 4-40, 58-93/ Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 листопада 2018 року, індексний номер витягу: 147164723, на підставі рішення органу місцевого самоврядування серія та номер: 609, виданий 20.11.2018 Корнинською селищною радою; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44290785 від 28.11.2018, [PERSON] рахується власником земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197, площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка. /т. 1 а.с.151/ Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197 площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка, оціночна вартість земельної ділянки становить 126275 гривень 12 копійок. /т. 2. а. с. 20-22/ Як вбачається\~з копії\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта від\~19\~жовтня 2021\~року,\~індексний номер\~витягу:\~ 280070579, на підставі\~рішення органу\~місцевого самоврядування\~серія та\~номер:\~207,\~виданий 25.06.2021\~Корнинською селищною\~радою;\~підстава внесення\~запису:\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер:\~60740278\~від 04.10.2021, [PERSON] рахується власником земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065, площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка. /т. 2 а.с.26-27/ Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065 площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка, оціночна вартість земельної ділянки становить 126275 гривень 12 копійок. /т. 2. а. с. 23-25/ Як вбачається\~з копії\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта від\~19\~жовтня 2021\~року,\~індексний номер\~витягу:\~ 280072992, на підставі\~рішення органу\~місцевого самоврядування\~серія та\~номер:\~998,\~виданий 15.11.2019\~Корнинською селищною\~радою;\~підстава внесення\~запису:\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер:\~50662878\~від 15.01.2020, [PERSON] рахується власником земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Корнин. /т. 2 а.с.28-31/ Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504 площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Корнин, оціночна вартість земельної ділянки становить 37605 гривень 08 копійок. /т. 2. а. с. 17-19/ Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] з 12 червня 2020 року зареєстрований як фізична особа підприємець, вид економічної діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. /т. 1 а.с.23-24/ Як вбачається з копії Витягу з реєстру платників єдиного податку від 15 червня 2020 року виданого Головним управлінням ДПС у Житомирській області, Бердичівське управління, Попільнянська державна податкова інспекція, [PERSON] з 12 червня 2020 року на спрощеній системі оподаткування та надає таки види господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД - 2005): технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; покриття підлоги й облицювання стін; малярні роботи та скління; інші спеціалізовані будівельні роботи; покрівельні роботи; штукатурні роботи; інші будівельно монтажні роботи; електромонтажні роботи; надання допоміжних послуг у лісовому господарстві. /т. 1 а.с.25/ На виконання ухвали суду від 20 липня 2022 року, Головним управлінням ДПС у Житомирській області надано копії податкової звітності, яка була подана підприємцем фізичною особою [PERSON] за 2020 рік, а саме: звіти суб`єкта малого підприємства фізичної особи платника податків за 2020 рік, згідно яких, загальна суму доходу за звітний період (рік) станом на 31 січня 2021 року становить 151929 гривень та за три квартали станом на 23 жовтня 2020 рік становить 77000 гривень./т.2 а.с. 206-209/ [PERSON] до позовної заяви долучено наступні документи, які оглянуті та досліджені судом в процесі розгляду справи, а саме:- копії квитанцій №65709004 та № 65709667 про оплату податків; копія відповіді на адвокатський запит від НМАУ ім. П. І. Чайковського №704 від 04.08.2021 та долучені до нього додатки: копія Договору про надання послуг № 25-2/21 -П від 26.02.2021, копія акту надання послуг № 16 від 01.03.2021, копія виписки за період з 04.03.2021 по 04.03.2021; - копія відповіді на адвокатський запит від Корнинської селищної ради № 775/02-22 від 30.07.2021 та долучені до нього додатки: копія Договору надання послуг № 02/04/21 від 02.04.2021; копія акту надання послуг № 26 від 05.04.2021; копія акту надання послуг № 25 від квітня 2021; копія платіжного доручення №21 від 05. 10.2021; копія відповіді на адвокатський запит від ТОВ «АЛЬППРОМ» від 02.03.2021 та долучені до нього додатки: копія Договору № 02/11/02 про надання послуг від 02.11.2020, копія акту надання послуг №14 від 02.11.2020, копія платіжного доручення № 5684 від 24.12.2020 та копія виписки по рахунку, копія Договору № 11/11/01 про надання послуг від 11.11.2020, копія акту надання послуг №15 від 14.12.2020, копія платіжного доручення №41 від 19.01.2021 та копія виписки по рахунку; - копія відповіді на адвокатський запит від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» № 22017/3 від 06.08.2021 та долучені до нього додатки: копія акту надання послуг № 7 від 03.09.2020, копія акту надання послуг № 8 від 04.09.2020, копія платіжного доручення № 322886 від 20.20.2020 про оплату 20000, копія акту надання послуг № 6 від 03.09.2020, копія акту надання послуг № 9 від 09.09.2020, копія платіжного доручення № 648 від 17.09.2020 про оплату 30400 грн., копія акту надання послуг № 10 від 15.09.2020, копія платіжного доручення № 744 від 05.10.2020 про оплату 30000 грн., копія акту про надання послуг № 19 від 22.02.2021, копія платіжного доручення № 1516 від 04.03.2021 про оплату 97\~860 грн., копія акту про надання послуг № 17 від 08.02.2021, копія платіжного доручення № 1531 від 09.03.2021 про оплату 93\~200 грн., копія акту про надання послуг № 18 від 15.02.2021, копія платіжного доручення № 323306 від 28.04.2021 про оплату 22\~210 грн., копія платіжного доручення № 1800 від 28.04.2021 про оплату 64\~000 грн., копія акту надання послуг №33 від 16.04.2021, копія платіжного доручення № 1845 від 13.05.2021 про оплату 45 202 грн., копія акту надання послуг №32 від 14.04.2021, копія платіжного доручення № 2228 від 27.07.2021 про оплату 9\~000 грн., копія платіжного доручення № 2985 від 27.07.2021 про оплату 8\~242 грн., копія акту надання послуг №28 від 01.04.2021, копія акту надання послуг №31 від 12.04.2021, копія акту надання послуг №35 від 22.04.2021, копія акту надання послуг №34 від 19.04.2021, копія платіжного доручення №2012 від 18.06.2021 про оплату 38\~676 грн., копія платіжного доручення №1942 від 04.06.2021 про оплату 50\~000 грн., копія акту надання послуг №20 від 01.03.2021, копія акту надання послуг №22 від 12.03.2021, копія акту надання послуг №23 від 17.03.2021, копія акту надання послуг №24 від 26.03.2021, копія акту надання послуг №29 від 06.04.2021, копія акту надання послуг №30 від 08.04.2021; копія відповіді на адвокатський запит від ДПС України № 13006/61 від 30.08.2021; копія відповіді на адвокатський запит від ГУ ДПС у Житомирській області № 13815/6/06-30-12-03-13 від 10.08.2021. /т.1 а.с.27-95, 98-101/ Відповідно до копії податкової декларації платника єдиного податку ФОП [PERSON] вх. № 2988 від 29.10.2020, обсяг доходу за звітний період, що оподатковується за ставкою 5% - 77000 гривень./т.1 а.с.96-97/ [PERSON] надано суду копію виписки по рахунку ФОП [PERSON] АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві за період з 12 червня 2020 року по 12 травня 2021 року, обороти за даний період становлять 927153,58 гривень. /т. 1а.с.152-155/ [PERSON] до позовної заяви долучено наступні документи, які оглянуті та досліджені судом в процесі розгляду справи, а саме: копія акту надання послуг № 18 від 15.02.2021 на суму 86210 грн.; копія акту надання послуг № 17 від 08.02.2021 на суму 93200 грн.; копія акту надання послуг № 19 від 22.02.2021 на суму 97860 грн.; копія акту надання послуг № 42 від 17.06.2021 на суму 19106 грн.; копія акту надання послуг № 41 від 14.06.2021 на суму 31222 грн.; копія акту надання послуг № 40 від 08.06.2021 на суму 16776 грн.; копія акту надання послуг № 39 від 01.06.2021 на суму 45202 грн.; копія акту надання послуг № 38 від 27.04.2021 на суму 7456 грн.; копія акту надання послуг № 37 від 26.04.2021 на суму 10252 грн.; копія акту надання послуг № 36 від 24.04.2021 на суму 46600 грн.; копія акту надання послуг № 35 від 22.04.2021 на суму 16776 грн.; копія акту надання послуг № 34 від 19.04.2021 на суму 16775 грн.; копія акту надання послуг № 33 від 16.04.2021 на суму 45202 грн.; копія акту надання послуг № 32 від 14.04.2021 на суму 17242 грн.; копія акту надання послуг № 31 від 12.04.2021 на суму 13514 грн.; копія акту надання послуг № 30 від 08.04.2021 на суму 22368 грн.; копія акту надання послуг № 29 від 06.04.2021 на суму 18640 грн.; копія акту надання послуг № 28 від 01.04.2021 на суму 39610 грн.; копія акту надання послуг № 24 від 26.03.2021 на суму 95530 грн.; копія акту надання послуг № 23 від 17.03.2021 на суму 75958 грн.; копія акту надання послуг № 22 від 12.03.2021 на суму 81550 грн. виконавцем яким зазначено ФОП - [PERSON] ; копія звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік; копія квитанції № 2 до звіту за 2020 рік та таблиця нарахування єдиного внеску, згідно якої сума страхового єдиного внеску становить 7517,18 грн.; копія заяви про надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи; копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за півріччя 2021 року, згідно якої загальна сума доходу за звітний період становить 686568, сума податку 34328,40 грн., нараховано за попередній звітний період 21804 грн., сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду становить 12524,40 грн.; копія квитанції № 2 до декларації; копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за три квартала 2021 року, згідно якої загальна сума доходу за звітний період становить 840918 грн., сума податку 42045,90 грн., нараховано за попередній звітний період 34328,40 грн., сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду становить 7717,50 грн.; копія квитанції № 2 до звіту за 2021 рік; копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за 2021 рік, згідно якої загальна сума доходу за звітний період становить 1470000 грн., сума податку 73500 грн., нараховано за попередній звітний період 42045,90 грн., сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду становить 31454,10 грн.; копія квитанції № 2 до звіту за 2021 рік; копії відомостей про суми єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду становить 15950 грн.; копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за перший квартал 2022 року; копія квитанції № 2 до звіту за перший квартал 2022 рік; копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за півріччя 2022 року./т.2 а.с.86-131/ Відповідно до копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за 2020 рік, згідно якої загальна сума доходу за звітний період становить 151929 грн., сума податку 7596,45 грн., нараховано за попередній звітний період 3850 грн., сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду становить 3746,45 грн.. /т. 3 а.с.47-48 Як вбачається з копії диплому спеціаліста серії [NUMBER] , [PERSON] закінчила у 2011 році Житомирський державний технологічний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію спеціаліста з обліку і аудиту. /т.1 а.с.26/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилами частини першої та другої статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина третя статті 61 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини першої статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частинами другою та четвертою статті 71 Сімейного кодексу України встановлено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (частина друга статті 72 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18. Тобто, ВС відновив абсолютну презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). \~Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення 1/2 вартості частки у спільному сумісному майні подружжя. \~Сторони [PERSON] та [PERSON] з 26 серпня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14 грудня 2021 року. 28 листопада 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197, площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:02:001:0197 площею 0.15 га, становить 126275 гривень 12 копійок. 04 жовтня 2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065, площею 0.15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:02:001:0065, площею 0.15 га, становить 126275 гривень 12 копійок. Крім того, 28 серпня 2020 року під час шлюбу [PERSON] набула у власність транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , 1998 року випуску, колір чорний. Згідно копії висновку ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», визначена ринкова вартість об`єкта оцінки транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , 1998 року випуску, станом на 09 листопада 2021 року, становить 121830 гривень. 15 січня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Корнин. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 грудня 2021 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 1824755400:03:000:0504 площею 2 га, становить 37605 гривень 08 копійок. \~Таким чином, оскільки земельні ділянки розташовані за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Королівка, та смт. Корнин, Житомирська область, Попільнянський район, автомобіль марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] набуті подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, тому відповідно до положень частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України належить сторонам на праві спільної сумісної власності та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина друга 60 Сімейного кодексу України). Конструкція норми статті 60 Сімейного кодексу України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, а один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Водночас, [PERSON] зазначає, що хоча земельна ділянка, розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Корнин, зареєстрована в період шлюбу, але заява до Корнинської селищної ради про розроблення проекту земельної ділянки з можливістю передання у власність [PERSON] подана була ним на початку 2017 року, однак такі обставини під час розгляду справи [PERSON] не підтверджені, а тому судом до уваги не приймаються. Відомостей про те, що дана земельна ділянка, набута ним за час шлюбу внаслідок\~приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або\~одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України, матеріали справи не містять. Щодо вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя, то при здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Під час\~розгляду справи\~сторони та\~їх представники\~не заперечували\~щодо необхідності\~поділу майна:\~земельних ділянок\~з кадастровим\~номером 1824755400:02:001:0197,\~площею 0.15\~га,\~з кадастровим\~номером 1824755400:02:001:0065 та транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, щодо рівності часток подружжя у ньому. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616 св 18); від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326 св18); від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19 (провадження № 61-21084 св 19). З наведених норм законодавства України випливає, що майно, щодо якого виник спір (автомобіль), може бути як поділено у рівних частках між [PERSON] та [PERSON] , так з нього може бути виділено у власність одного з них його неподільну частину за умови, що інший згоден отримати грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки цієї частини майна, при цьому така компенсація може бути присуджена Судом. Таким чином можливим способом поділу автомобіля марки Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] , є присудження [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 його частки, на що вона згодна і про що просить у позовній заяві. \~Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22,30\~постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. А при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховуються при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. При визначенні розміру грошової компенсації, яка належить до присудження [PERSON] за 1/2 частку транспортного засобу, з урахуванням того, що [PERSON] не надано доказів на підтвердження іншого розміру вартості спірного авто, а результати дослідження\~оцінювача [PERSON] ,\~не можуть\~бути використані,\~як результат\~вартості конкретного\~об`єкту оцінки,\~а надані\~для інформації,\~щодо можливих\~вартостей КТЗ, суд враховує відомості щодо ринкової вартості в розмірі 121830\~гривень, згідно висновку \~ТОВ «Інститут\~незалежної експертної\~оцінки» /т. 1 а.с. 194/ Стосовно вимоги щодо розподілу доходу від здійснення підприємницької діяльності за період перебування у шлюбі. Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Так, згідно зі статтею 52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання зазначеного майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано під час обрання способу поділу цього майна. Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі \~\~№ 6-21цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-1109цс15, від 13 червня 2016 року у справі № 6-1752цс15, у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 2107/3988/2012, від 06 листопада 2019 року у справі № 161/11764/15-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 553/1271/18, від 19 лютого 2020 року у справі \~\~№ 279/6459/14-ц сформульовано висновок про те, що системний аналіз статей 57, 60, 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи - підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України, речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Майно фізичної особи - підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи - підприємця) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Відповідно до пунктів 177.1, 177.2 статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. За змістом підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Підпунктом 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1.-177.4.3. вказаного пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність та отримував доходи, як суб`єкт господарювання. На виконання ухвали суду від 20 липня 2022 року, Головним управлінням ДПС у Житомирській області надано копії податкової звітності, яка була подана підприємцем фізичною особою [PERSON] за 2020 рік, а саме: звіти суб`єкта малого підприємства фізичної особи платника податків за 2020 рік, згідно яких, загальна суму доходу за звітний період (рік) станом на 31 січня 2021 року становить 151929 гривень та за три квартали станом на 23 жовтня 2020 рік становить 77000 гривень. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] за півріччя 2020 року, загальна сума доходу за звітний період - 0 гривень. /т. 2 а.с.129-127/ Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] за півріччя 2021 року, загальна сума доходу за звітний період - 686568 гривень. /т. 2 а.с.111-113/ Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] за три квартали 2021 року, загальна сума доходу за звітний період - 840918 гривень. /т. 2 а.с.115-117/ Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] за 2021 рік, загальна сума доходу за звітний період - 1470000 гривень. /т. 2 а.с.119-121/ Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] за І квартал 2022 року, загальна сума доходу за звітний період - 0 гривень. /т. 2 а.с.125-127/ Враховуючи вищезазначене, з річних податкових декларацій [PERSON] за 2020 2021 роки, що були надані ним добровільно, а також наданих Головним управлінням Державної податкової служби в Житомирській області, за період реєстрації ФОП до дати розлучення, сума доходу, становить 1621929 гривень. На підтвердження отримання доходу від підприємницької діяльності матеріали справи містять податкові звітності, які подавав [PERSON] як суб`єкт підприємницької діяльності. В той же час вказана звітність відображає валовий дохід фізичної особи-підприємця. Для цілей оподаткування такий дохід розраховується як загальна сума грошей, отримана в результаті реалізації товарів або послуг, в той час як прибуток - це дохід з відрахуванням витрат на виробництво, придбання і збут товарів або послуг. Таким чином заявлені кошти включають в себе не лише прибуток (заробіток) підприємця, який можна було б визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя, але й кошти, які включають в себе собівартість виготовлення та реалізації продукції. При цьому доказів, з яких можливо б було встановити чистий прибуток, отриманий таким СПД за заявлений період, до справи представлено не було. Відповідно до копії банківської виписки АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві клієнта [PERSON] , дохід підприємця СКР 1707013900 без НДС за період з 12 червня 2020 року по 12 травня 2021 року становить 909655 гривень. /т. 1 а.с.152-155/ Із виписки вбачається, що кошти, які надходили на рахунок не накопичувались, а фактично знімались під час перебування у шлюбі. Як зазначив, [PERSON] , та чого не спростувала [PERSON] , кошти отримані за час шлюбу від підприємницької діяльності, за спільною згодою, він витрачав на потреби сім`ї, а саме, окрім іншого, купівлю автомобіля Mercedes-Benz ML 320 CDI д. н. з. [NUMBER] номер шасі: [NUMBER] , 1998 р. в., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , дата реєстрації права власності 28 серпня 2020 року, який використовувався в інтересах сім`ї. Таким чином, оскільки [PERSON] не довела, що заявлені нею в цій частині позову кошти включають у себе лише прибуток (заробіток) підприємця ( [PERSON] ), який можна було б визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що унеможливило визначення суми, яка могла підлягати стягненню, і ці кошти наявні на час припинення ведення спільного господарства, не використовувались на потреби сім`ї, суд доходить висновку, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити з наведених підстав. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат пропорційно до задоволених їх позовних вимог. Відповідно до квитанції 104593600 від 10.09.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 6159.02 гривень /т. 1 а.с. 111/, квитанції № 7635449 від 13.12.2021 АТ «СБЕРБАНК» в розмірі 651 гривня /т.2 а.с.7/, квитанції ІD 5252-4652-3365-4432 від 27.10.2022 АТ «БАНК ТРАСТ-КАПІТАЛ» в розмірі 633 гривні. /т. 2 а.с.239/ Згідно квитанції ІD 3179-2982-1112-0858 від 21.07.2022 АТ «БАНК ТРАСТ-КАПІТАЛ» [PERSON] сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496.20 гривень. /т. 2 а.с.154/ [PERSON] за подання зустрічного позову відповідно до квитанції № 7495876 від 10.11.2021 «СБЕРБАНК» сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень. /т. 1 а.с.183/

Outcome: partial