Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 15.02.2015\~року позивач\~за попередньою\~домовленістю з\~відповідачкою фактично\~уклав договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями за\~адресою [ADDRESS] .\~Того ж\~дня,\~ \~ [PERSON] \~надала позивачу\~розписку від\~15.02.2015\~року з\~якої вбачається,\~що відповідачка\~отримала відпозивача\~кошти в\~сумі 20000\~гривень в\~рахунок оплати\~за придбаний\~ним житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~при цьому\~продавець зобов`язувалась\~оформити нотаріально\~посвідчений договір\~купівлі-продажу\~після підготовки\~документів на\~будинок та\~присвоєння кадастрового\~номера земельної\~ділянки,\~крім цього\~в підтвердження\~намірів майбутнього\~укладання договору\~купівлі-продажу,\~відповідачка,\~18.03.2015\~року зареєструвала\~позивача в\~своєму будинку. Однак, з часу продажу будинку відповідачка не вчинила жодних дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на будинок, кадастровий номер не виготовила, крім цього на початку року повідомила, що зважаючи на поважний вік не має фізичної можливості готувати будь-які документи на будинок, а тому представник позивача просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2015 року [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклав договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня, [PERSON] надала [PERSON] розписку від 15.02.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 20000 гривень в рахунок оплати за придбаний ним житловий будинок з надвірними будівлями, при цьому продавець зобов`язувалась оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки документів на будинок та присвоєння кадастрового номера земельної ділянки (а.с.6). З довідки № 582 від 21.06.2023 року, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області вбачається, що позивач [PERSON] з 18.03.2015 року зареєстрований та проживає і є головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] ; крім цього одноособово несе всі витрати по утриманню будинку за вищевказаною адресою (а.с.11). Однак, з часу продажу будинку [PERSON] не вчинила жодних дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на будинок, кадастровий номер не виготовила, крім цього на початку року повідомила, що зважаючи на поважний вік не має фізичної можливості готувати будь-які документи на будинок. Згідно рішення Олександрійського міського суду Кіровоградської області у справі № 2-2771/2004 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений на Універсальній товарній біржі "Партнер" від 29 квітня 2004 року за № 1532, та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, з вищевказаного вбачається, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується, розпискою [PERSON] та довідкою № 582 від 21.06.2023 року, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, згідно з якою позивач з 18.03.2015 року зареєстрований та проживає і є головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, а також те, що відповідачка ухиляється від підготовки документів, внаслідок чого неможливе подальше нотаріальне посвідчення договору, суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.203,207,209,210,220,328,334,392,626,655 ЦК України.

Outcome: approved