Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.07.2019 між сторонами зареєстрований шлюб. Діти, які б народились у даному шлюбі, відсутні. Позивач зазначила, що з 2023 року відносини між подружжям погіршилися, оскільки між сторонами зникли взаєморозуміння та взаємоповага, внаслідок чого між подружжям відбувалися часті сварки. Протягом тривалого часу кожен із подружжя живе окремим життям та має свої інтереси, що фактично призвело до припинення існування сім`ї. Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні стосунки. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 04.07.2019 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 1106. 06.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 04.10.2023, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 04.10.2023 позивач [PERSON] та її представник адвокат Сампара Н.М., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не висловила. У судове засідання 04.10.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 04.07.2019 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складений актовий запис № 1106. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с. 14). Діти, які б народились у даному шлюбі, відсутні. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалася на те, що з 2023 року відносини між подружжям погіршилися, оскільки між сторонами зникли взаєморозуміння та взаємоповага, внаслідок чого між подружжям відбувалися часті сварки. Протягом тривалого часу кожен із подружжя живе окремим життям та має свої інтереси, що фактично призвело до припинення існування сім`ї. Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні стосунки. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 16 від 01.09.2023 (а.с. 13). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved