Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якій просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №99-146И від 28 грудня 1999 року, а саме квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 72,1 кв.м., що складається з 3-х (трьох) кімнат житлової площі 47,1 кв.м., укладений між продавцями - [PERSON] , [PERSON] , що діяла від свого імені та, за довіреністю, від імені [PERSON] та покупцями - [PERSON] та [PERSON] на Одеській універсальній біржі «Вітязь». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 грудня 1999 року між продавцями - [PERSON] , [PERSON] , що діяла від свого імені та, за довіреністю, від імені [PERSON] та покупцямі - [PERSON] та [PERSON] на Одеській універсальній біржі «Вітязь» було укладено договір № 99-146И купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого, продавці продали, а покупці купили квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 72,1 кв.м., що складається з 3-х (трьох) кімнат житлової площі 47,1 кв.м., а також коридору, туалету, ванної кімнати, кухні, комори, що належала продавцям у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКХ Одеської міськради №11-12230 від 06.08.1999 р., зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 13.08.1999 р. під № 51, стор. 140, кн 319 пр. Правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачами була звільнена квартира та передані ключі від неї покупцям, відповідачі знялися з реєстрації за вказаною адресою. Заперечень або зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Відповідно до умов договору купівлі-продажу покупцями була здійснена державна реєстрація договору в Одеському міському бюро технічної інвентаризації від 04.01.2000 р. під № 51 стор. 141, кн 319 пр. [INFO] помер співвласник квартири [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина. Після його смерті, позивачка звернулась до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Ланіній В.І. з заявою про прийняття спадщини, в тому числі 1/2 частини квартири, яка належала [PERSON] , однак нотаріус повідомив про те, що наданий договір № 99-146И купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.1999 є недійсним, у зв`язку з тим, що даний договір не посвідчений нотаріально, тобто не відповідає умовам ст. 220 ЦК України. Зазначена обставина є перешкодою для позивачки стосовно реалізації нею своїх майнових (в тому числі спадкових) прав стосовно об`єкту нерухомості, придбаного за договором купівлі-продажу, у зв`язку чим, вона вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. На момент укладання договору № 99-146И купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.1999 був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу нерухомого майна було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2023 року провадження у справі за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним в частині позовних вимог до [PERSON] , закрито. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2023 року закрито підготовче засідання\~по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та\~призначено\~справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Рабзі О.Ю. позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача\~- адвоката Рабзі О.Ю., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 1999 року між [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] , з другої сторони, на Одеській універсальній біржі «Вітязь» було укладено договір купівлі-продажу № 99-146И, відповідно до умов якого, [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої становить 72,1 кв.м., що складається з 3-х (трьох) кімнат житлової площі 47,1 кв.м., а також коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, комори. Згідно п.6 Договору квартира продана з торгів за 13000 гривень, які отримані продавцем до підписання договору. Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 04 січня 2000 року під № 51 стор. 141, кн. 319 пр. Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 16667/04-04 від 19.08.2022 станом на 31.12.2021 у КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 12.04.2022 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Згідно з свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 18.12.2004 [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до\~статті 5 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до частини першої\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірний договір купівлі-продажу укладений та зареєстрований на Одеській Універсальній біржі «Вітязь» 28 грудня 1999 року, то при вирішенні спору підлягають застосуванню положення\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~(далі -\~ЦК Української РСР),\~Закон України «Про власність»,\~Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 49\~Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Згідно із\~статтею 1\~\~Закону\~\~України\~\~«Про\~\~товарну\~\~біржу»\~(в редакції на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має\~\~за\~\~мету надання послуг в укладенні біржових угод,\~\~виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування\~\~і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того,\~\~статтею 2 Закону\~встановлено, що основними принципами діяльності товарної\~\~біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених статтею 15 Закону, згідно з якою угода вважається укладеною на біржі: якщо вона являє собою купівлю-продаж,\~\~поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. При цьому слід зазначити, що чинним законодавством України на момент вчинення правочину не було передбачено такої форми угоди, як біржова. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно зі\~статтею 41 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до\~\~статті 42\~\~ЦК Української РСР\~угоди можуть укладатися усно або\~\~в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Водночас згідно зі\~статтею 47 ЦК Української РСР\~нотаріальне посвідчення угод\~\~ обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.\~\~Недодержання в цих випадках\~\~нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. За змістом статей\~128,\~153 ЦК Української РСР\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 224 ЦК Української РСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК Української РСР\~передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не\~\~підлягають\~\~нотаріальному посвідченню. Таким чином, у період укладання оспорюваного договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі статтями\~224,\~227 ЦК Української РСР\~договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте, згідно зі\~статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. Положення\~статті 227 ЦК Української РСР\~спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири). Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як\~стаття 15 Закону України «Про товарну біржу»\~закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. З цього випливає, що положення\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу»\~по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто, закон спеціальний переважає закон загальний. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року в справа № 205/8493/16-ц (провадження № 61-40951св18), від 01 квітня 2020 року в справі № 754/1466/15-ц (провадження № 61-11804св18), від 21 липня 2021 року в справі № 640/3509/19 (провадження\~№ 61-10287св20). Крім того, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 липня 1978 року\~№ 3 (із змінами і доповненнями, внесеними\~постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13\~та\~від 25 травня 1998 року № 15) роз`яснив, що з підстав недодержання нотаріальної\~\~форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного\~\~законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Таким чином, угоди щодо придбання на біржових торгах жилого будинку (квартири) чи його (її) частини вимагають оформлення в нотаріальній формі. Ураховуючи вищевикладене, немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 липня 2021 року в справі № 640/3509/19 (провадження № 61-10287св20), від 28 березня 2023 року у справі № 521/4839/21 (провадження № 61-11877св22). Крім того, частиною другою\~статті 220 ЦК України\~встановлено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16ц (провадження № 61-12634св18) зазначено, що для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. У відповідності до ч. 1 та 6 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі у теперішній час не бажають посвідчити зазначений договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі, доказів навмисного ухилення їх від нотаріального оформлення угоди сторона позивача суду не надала. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, враховуючи, що спірний договір-купівлі продажу квартири нотаріально посвідчений не був, а\~доказів навмисного ухилення\~відповідачів від нотаріального оформлення угоди сторона позивача суду не надала, суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивачки.

Outcome: dismissed