Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача, [PERSON] , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали її батьки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вона, її брат [PERSON] , [INFO] та баба [PERSON] , 1909 року народження. Батькові на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вищезазначеній адресі. [INFO] помер батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Баба [PERSON] померла ще [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке він ще за життя заповів їй та її брату [PERSON] . Мати мала право на обов`язкову частку майна при заповіті, але вона не зверталася із заявою до нотаріальної контори на її оформлення, та своє майно заповіла її дочці. Вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на день його смерті проживала і була зареєстрована за вказаною адресою разом з батьком. Остання звернулася доприватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не підтверджено факту приналежності спадкодавцю - батькові [PERSON] правовстановлюючого документу про право власності на дане будинковолодіння. У зв`язку з вищевказаним, просила суд визнати за нею, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився. 22.09.2023 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 100). 27.06.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане Петрилівською сільською радою від 08.03.2004 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності у частці 1/1 належало [PERSON] , що підтверджується копією даного свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3011458 (а.с. 11). Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, від 25.05.2023 року, реєстраційний номер 4996154, реєстровий номер 32/1, по [ADDRESS] складається з житлового будинку, 76,6 кв.м., східців, 3,6 кв.м., літньої кухні, 28,4 кв.м., сарая, 37,5 кв.м., сарая, 23,5 кв.м., шопи 14,6 кв.м., погреба 11,2 кв.м., шопи 10,0 кв.м., сарая, 9,2 кв.м., комори 9,2 кв.м., шопи 14,3 кв.м., колодязя, 10,0 м/п. (а.с. 4-6). Батько позивача, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 21). 18.06.1959 року [PERSON] одружився з [PERSON] та після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.07.1959 року (а.с. 24). Позивач, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 22).Остання 28.02.1991 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та їй присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що встановлено з копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2023 року (а.с. 25). Відповідач, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 23). З виписки із погосподарської книги № 1 Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданої Петрилівським старостинським округом №18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19.06.2023 року № 210, вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року, числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1933 року народження - голова двору; [PERSON] , 1935 року народження - дружина; [PERSON] , 1969 року народження - дочка; [PERSON] , 1972 року народження - син; [PERSON] , 1909 року народження - мати. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передана в користування [PERSON] (а.с. 13). Баба позивача, [PERSON] ,померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.06.1993 року, серії [NUMBER] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2010 року (а.с. 17). Спадкодавцем, [PERSON] , 26.04.2010 року було складено та посвідчено секретарем Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 19, згідно із яким домоволодіння, що належить йому заповів [PERSON] , позивачу по справі, а земельний пай, що належить йому заповів [PERSON] , відповідачу по справі, що підтверджується копією даного заповіту (а.с. 14). Довідкою виданою Петрилівським старостинським округом №18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 12.06.2023 року № 200 встановлено, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який був постійним жителем села Петрилів, Тлумацького району, Івано-Франківської області та був зареєстрованим і проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у спадковому житловому будинку зареєстровані : [PERSON] , 1969 року народження - дочка; [PERSON] , 1959 року народження - зять; [PERSON] , 1935 року народження - дружина. Заповіт від [PERSON] у Петрилівській сільській раді посвідчувався, не змінювався і не відмінявся та зареєстрований в реєстрі за №19 від 26.04.2010 року (а.с. 12). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.08.2016 року, серії [NUMBER] (а.с. 18). З копії заповіту від 26.04.2010 року, посвідченого секретарем Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, який зареєстрований в реєстрі за № 20, встановлено, що [PERSON] земельний пай та ощадні книжки № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] заповіла своїй внучці [PERSON] , а ощадні книжки № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] заповіла в рівних частках своїм внукам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п., 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; та ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». Згідно постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20(провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим фактом приналежності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про право власності на спадкове майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.03.2004 року, які були помилково видані на прізвище « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та для оформлення свого спадкового права звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим,що не підтверджено факту приналежності [PERSON] . Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 180/02-31 від 13.06.2023 року (а.с. 20). Відповідно до копії спадкової справи № 145/2023 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] .Остання прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України відсутні. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 47-57). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved