Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача та додаткові витрати на сина, що викликані особливими обставинами в розмірі 3800,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем має спільну дитину сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З грудня 2021 року відповідач полишив сім`ю і з того часу не спілкується з сином, не приймає участі в його вихованні та утриманні. Відповідач є працездатним та зможе сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач також зазначила, що з відповідача слід стягнути додаткові витрати на дитину у зв`язку з тим, що син має певні порушення мовленнєвої комунікації (ЗНМ ІІ рівня), в зв`язку з чим потребує проходження корекційних занять з логопедом. З 02.11.2022 року він відвідує платні індивідуальні корекційні заняття з логопедом на території Сімейного консультативного центру «Арктур», вартість одного заняття становить 300,00 грн. За період з січня по квітень 2023 року позивачкою сплачено 7600,00 грн. Ухвалою суду від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 10 липня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилися. Від неї надійшла до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, не повідомив про причину неявки. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про народження батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно з актом опитування сусідів від 16.03.2023 року № 364 [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] ( [INFO] ) та донькою [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2020 року. Дитина повністю перебуває на утриманні матері. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, є працездатного віку, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне. Згідно із вимогами частини першої статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пункт 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року вказує на те, що до передбаченої ст.\~185\~СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавством закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №761/6933/17. Вивчивши документи, надані позивачкою в якості доказів на стягнення додаткових витрат, суд вважає доведеними понесення [PERSON] витрат на індивідуальні корекційні заняття сина з логопедом, на підтвердження чого надано квитанцію №0.0.2981051701.1 (код квитанції 9304 6380 5757 - 3337) від 05.05.2023 року про сплату коштів в сумі 7\~600,00 грн. за послуги логопеда за січень квітень 2023 року та довідку Сімейного консультативного центру «АРКТУР» від 30.11.2022 року. Тому половина таких витрат, а саме 3\~800,00 грн., повинні бути стягнуті з відповідача. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 2147,20 грн (1073,60 грн. х 2 позовні вимоги). Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved