Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача 30064,27 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.12.2021 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір №21/12 на виготовлення корпусної меблі. Загальна вартість договору №21/12 на виготовлення корпусної меблі від 21.12.2021 року (ціна виробу, фурнітури та комплектуючих, включно доставка) складає 22 000 грн. 21.12.2021 року [PERSON] передав ФОП [PERSON] 17 000 грн. передоплати за Договором №21/12 на виготовлення корпусної меблі від 21.12.2021 року у відповідності до 2.2 даного договору. Тобто тим самим свої зобов`язання виконав належним чином відповідно до вищевказаного договору. Про фактичне передання позивачем (замовником) [PERSON] 17\~000 грн. відповідачу (Виконавцю) ФОП [PERSON] , свідчить п.2.2 Договору №21/12 на виготовлення корпусної меблі від 21.12.2021 року підписаний сторонами. Відповідач так і не виконав своє зобов`язання за Договором №21/12 на виготовлення корпусної меблі, у зв`язку з чим позивачем нарахована проценти за обліковою ставкою НБУ за період з 28.02.2022 по 28.02.2023 в сумі 4095,76 грн., інфляційні збитки з лютого 2022 р. по лютий 2023 р. в сумі 4008,25 грн, 3% річних за період з 28.02.2022 по 28.02.2023 в сумі 560 грн.26 коп. На підставі ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.04.2023 дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2023 провадження у справі відкрито, суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2023 задоволено клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що дійсно між сторонами було укладено договір на виготовлення меблів, п.2 якого передбачено внесення замовником в момент підписання договору передоплати в сумі 17000 грн., але договором передбачено лише обов`язок позивача, як замовника внести передоплату, водночас, будь яких доказів фактичного її внесення позивачем не надано. У свою чергу відповідач визнає факт укладення договору з позивачем, але заперечує одержання від нього передоплати у сумі 17000 грн. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 21.12.2021 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір №21/12 на виготовлення корпусної меблі. Згідно п. 1.1 Договору виконавець, відповідно до заданих замовником розмірів та на підставі його вимог та побажань, розробляє дизайн - проект корпусної меблі. Відповідно до п. 1.2 Договору виконавець зобов`язується виготовити та передати у власність замовнику корпусну мебель згідно до розробленого та затвердженого дизайн-проекту, в кількості та асортименті в відповідності з ескізом та специфікацією, які в свою чергу є невід`ємними частинами даного Договору, а замовник оплатити та прийняти меблі. Загальна вартість договору №21/12 на виготовлення корпусної меблі від 21.12.2021 року (ціна виробу, фурнітури та комплектуючих, включно доставка) складає 22 000 грн. (пункт 2.1. Договору). У відповідності до п. 2.2 Договору замовник в момент укладання договору вносить 17 000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Розглядом справи встановлено, 21 грудня 2021 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] (Замовник) укладено договір на виготовлення корпусних меблів № 21/12, відповідно до умов якого виконавець по завданим замовником розмірам, на підставі його вимог та побажань зобов`язався розробити дизайн-проект корпусних меблів, виготовити їх протягом 45 робочих днів, змонтувати у місці встановлення протягом 5 робочих днів та передати замовнику у власність. Загальна вартість договору складає 22000 гривень. Предметом вказаного договору є розробка дизайн-проекту корпусних меблів, їх виготовлення протягом 45 діб та встановлення протягом 5 діб. Згідно ч. 2 п.2 договору на виготовлення корпусних меблів № 21/12 від 21 грудня 2021 року, замовник зобов`язалася в момент підписання договору внести передплату в сумі 17000 грн. Договір підписаний сторонами. Факт укладення договору сторонами не заперечується. Згідно ч. 7 п. 1, 2 Договору прийняття меблів проводиться замовником згідно комплектації, ескізу та специфікації у присутності обох сторін, про що складається акт прийму-передачі. Меблі вважаються переданими виконавцем та прийнятими замовником з переходом до нього права власності тільки після підписання сторонами акту прийому-передачі меблів. Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. ст.525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою, другою\~статті 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За положеннями\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 77 - 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту передачі коштів відповідачу на підставі договору №21/12. Посилання позивача на п.2.2. договору як на підтвердження сплати коштів відповідачеві судом до уваги не беруться, оскільки вказаним пунктом договору передбачено обов`язок замовника внести передоплату у сумі 17000 грн. у момент укладання договору. Доказів того, що вказаний обов`язок був виконаний позивачем (фіскальний чек, квитанція, прибутковий касовий ордер, тощо) суду не надано, натомість, сторона відповідача одержання коштів від позивача заперечує. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову. У відповідності до\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed