Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-08 00:00:00

у липні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (далі - ТОВ «Кийтранс-2005»), приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженню здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з яким просить стягнути на свою користь з ТОВ «Кийтранс-2005» 18824,66 грн матеріальної шкоди та 500 000 грн у відшкодування моральної шкоди; з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 164 599,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2015 року приблизно о 16.15 год. по вул. Кільцева дорога, 8 в м. Києві неподалік зупинки громадського транспорту «Жуляни-2» автобус «Богдан 092» д.з.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON] (позивач), внаслідок чого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, що було встановлено проведеним досудовим розслідуванням. Зазначає, що стояла на тротуарі перед пішохідним переходом, чекаючи дозволяючого сигналу світлофора, коли раптом відчула сильний удар, від якого впала на асфальт та втратила свідомість. До тями прийшла лише через 4 дні перебування в реанімаційному відділенні КМКЛ № 17. Загалом періодично у лікарні перебувала з 24.05.2015 по 20.03.2016 рік. 09.06.2015 року слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12015100090005565 за фактом ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згодом було змінено на ч. 2 ст. 286 КК України. У зв`язку з заподіяною шкодою здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка понесла витрати на лікування. Враховуючи, що загальні витрати на лікування в період з 24.05.2015 року по 19.03.2016 року становлять 99 240,66 грн, вважає, що дані витрати повинні бути розподілені пропорційно між відповідачами. Позивач зазначає, що для отримання відшкодування за завдану матеріальну та моральну шкоду, а також понесені витрати на лікування та численні операції, вона звернулась до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Вказує на те, що з липня 2016 року і до цього часу жодної письмової відповіді / рішення від страхової компанії щодо задоволення або відмови у задоволенні заяви [PERSON] від 18.07.2016 року не надходило. Таким чином ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повинна відшкодувати їй загалом 164 599,86 грн, з яких: 100 000 грн - відшкодування шкоди, 4260 грн - інфляційні збитки, 4006,85 грн - 3% річних, 26 333,01 грн - пеня, 30 000 грн - моральна шкода. Власником автобусу «Богдан 092» д.з.н. [NUMBER] , який скоїв наїзд на пішохода, є ТОВ «Кийтранс-2005». Дане також підтвержується полісом ОСУПВВНТЗ № АІ/4761986 від 11.12.2014 року. Отже позивачка вважає, що відповідач ТОВ «Кийтранс-2005» зобов`язаний відшкодувати їй матеріальну шкоду на лікування в розмірі суми непокритої страховим відшкодуванням, а саме суму 38 824,66 грн, яка є різницею між витратами позивача на лікування в сумі 99 240,66 грн та часткою відповідача до відшкодування в сумі 60416 грн. Враховуючи те, що водієм [PERSON] , який був за кермом ТЗ, було надано на лікування 20 000 грн, до відшкодування ТОВ «Кийтранс-2005» належить сума 18824,66 грн. Також, за перенесені нею фізичний та психічний біль і страждання, просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 500 000 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 190). Відповідач ТОВ «Кийтранс-2005» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами [PERSON] та вважає їх безпідставними. Зазначає, що у разі настання страхового випадку саме страхова компанія відшкодовує шкоду в межах страхових сум, визначених у страховому полісі. Ліміт страхування ТОВ перед третіми особами за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 100 000 грн. Звертає увагу, що постановою Солом`янського управління поліції ГУП у м. Києві від 19 лютого 2019 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення. Оскільки у встановленому порядку вину водія ТОВ «Кийтранс-2005» - [PERSON] не встановлено, то і відсутні підстави для стягнення шкоди. Одночасно заперечує щодо стягнення моральної шкоди, вважає її розмір завищеним та необґрунтованим. У підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Кийтранс-2005» заявила клопотання про залучення до участі у справі на стороні відповідача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , який керував ТЗ під час наїзду на пішохода [PERSON] . Ухвалою від 19 січня 2021 року заяву представник відповідача ТОВ «Кийтранс-2005» задоволено, залучено до участі у справі № 752/13697/20 в якості третьої особи на стороні відповідача ТОВ - [PERSON] . У своїх поясненнях ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зазначило, що 19 січня 2021 року між страховиком та [PERSON] було укладено Угоду про погодження суми страхового відшкодування та інших витрат. Відповідно до даної Угоди сторони погодили розмір страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн та визначили кінцевий термін виплати відшкодування до 05.03.2021 року (включно). Звертає увагу суду, що ПрАТ «УТСК» виплатило страхове відшкодування на користь [PERSON] . Зважаючи на викладене вимоги позивача до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування 164 599,86 грн є необґрунтованими та незаконними, а тому просить відмовити у їх задоволенні. 17.08.2021 від позивачки надійшла заява, в якій [PERSON] відмовилася від позовних вимог до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в зв`язку з тим, що страхова компанія перерахувала на користь позивача у добровільному порядку 100 000 грн. Ухвалою від 17.08.2021 року прийнято від мову [PERSON] від позовних вимог до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення майнової та моральної шкоди. Провадження у справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині заявлених позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», закрито. У підготовчому засіданні 02.02.2022 року сторони відсутні. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Кучерук М.В. ознайомившись з матеріалами справи пояснень на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Ухвалою від 02.02.2022 року підготовче провадження за позовними вимогами [PERSON] до ТОВ «Кийтранс-2005» закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Справа неодноразово відкладалась. У судовому засіданні, призначеному на 09.10.2023 року, відсутня третя особа - [PERSON] . Позивачка підтримала позовні вимоги в частині відшкодування, завданої їй майнової та моральної ТОВ «Кийтранс» з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши сторонни у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.05.2015 року приблизно о 16.15 год. по вул. Кільцева дорога, 8 в м. Києві неподалік зупинки громадського транспорту «Жуляни-2» автобус «Богдан 092» д.з.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті даної автопригоди пішохід [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Власником автобусу «Богдан А- 092» д.з.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є ТОВ «Кийтранс-2005». 09.06.2015 року слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12015100090005565 за фактом ДТП за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1779/Е від 23.10.2015 року у [PERSON] мали місце наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, закрита травма лівого передпліччя, закрита травма грудної клітки. Вказані ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого і середнього ступенів тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. 28.12.2015 року у кримінальному провадженні змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до синтезуючої частини висновку експерта № 521/17/24623-17 від 11.12.2018 року комісія експертів дійшла наступних висновків: встановлено, що враховуючи конструктивні особливості кріплення дзеркал автобуса «Богдан А-092» та тілесні ушкодження у пішохода [PERSON] , під час наїзду вона з більшою ймовірністю розташовувалася на полотні дороги, перебувала в вертикальному чи наближеному до нього положенні та була повернута до автобуса лівою боковою поверхнею тіла. Відсутність слідової інформації на взутті не дозволяє визначити чи перебувала [PERSON] під час наїзду в статичному положенні чи вона рухалася. Судово-медичні та автотехнічні дані, які б дозволяли визначити місце наїзду автобусу на пішохода відсутні. Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітана поліції Розінкевича Р.В. від 19 лютого 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015100090005565 від 09.06.2015 року, закрито у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. У судовому засіданні позивачка, вважаючи водія [PERSON] винним у ДТП, підтримала свої вимоги до ТОВ «Кийтранс-2005» в частині стягнення 3 останнього 18 824 , 56 гривень майнової шкоди та 500 000 гривень моральної шкоди. Щодо цього суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі статтями 22, 23 ЦК України: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до правил статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування ТОВ «Кийтранс -2005» шкоди, завданої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.05.2015 року, позивачка стверджує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія відповідача - [PERSON] , який керував належним відповідачу транспортним засобом - автобусом №Богдан А092) д.н.з. [NUMBER] , технічний стан якого не відповідав стандартам, оскільки кріплення дзеркала значно виходило за дозволені межі самого транспортного засобу. На підтвердження зазначених підстав для позову позивачка надала суду постанову про закриття кримінального провадження №12015100090005565 від 09.06.2015 року, прийняту старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Солом`янського УП ГУНП в місті Києві (а.с.42-49 тому №1). Правилами частини 6 статті 82 ЦПК України, встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як видно зі змісту, зазначеної вище постанови про закриття кримінального провадження №12015100090005565 від 09.06.2015 року, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.05.2015 року за участю транспортного засобу - автобуса «Богдан А092» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та потерпілої [PERSON] , сталася за наслідками грубого порушення з боку пішохода [PERSON] , вимог п.п.4.9, 4.14 Правил дорожнього руху. В діях водія автобусу «Богдан А092» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не вбачається порушень Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілою [PERSON] .. Причиною виникнення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди стали неуважні та необережні дії з боку пішохода [PERSON] , внаслідок яких у неї і виникли тілесні ушкодження. Такі висновки органу досудового розслідування ґрунтуються на даних висновків експертиз, показів свідків, потерпілої, результатів проведених оглядів та слідчих експериментів, тимчасових доступів до речей і документів, роздруківок телефонних з`єднань абонентів стільникових зв`язків. Судом також встановлено, що позивачка у справі [PERSON] не оскаржувала постанову про закриття кримінального провадження №12015100090005565 від 09.06.2015 року, прийняту старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Солом`янського УП ГУНП в місті Києві, відповідно постанова є такою, що набрала законної сили. Отже , наданий суду позивачкою доказ на підтвердження зазначених нею ж підстав для позову, а саме постанова про закриття кримінального провадження №12015100090005565 від 09.06.2015 року не містить висновків, що дорожньо-транспортна пригода , що мала місце 24.05.2015 року за участю транспортного засобу - автобуса «Богдан А092» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та потерпілої [PERSON] сталася внаслідок винних дій працівника відповідача. Ураховуючи те, що суду не надано доказів протиправності дій водія [PERSON] , наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно суд доходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до ТОВ «Кийтранс-2005». З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору, від яких позивачка була звільнена при зверненні до суду з позовом, віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed