Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, за якою просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором 491059022 у розмірі 67164,75 грн. та суму сплаченого судового збору. Позов мотивує тим, що 26.11.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №491059022. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит. Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 67164,75 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06.06.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, надав суду клопотання, в якому позов підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. АТ «Альфа Банк» та [PERSON] 26 листопада 2021 року уклали кредитний договір №491059022, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит у сумі 50430,17 грн. зі сплатою 39,90% річних. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умовами договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» прийнято рішення про зміну назви АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Внаслідок не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2023 складає 67164 грн. 75 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: - копії договору кредиту №491059022 від 26 листопада 2021 року, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредитні кошти; - розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №491059022, відповідно до якого станом на 22.01.2023 за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 67164 грн. 75 коп. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491059022 від 26.11.2021 року, процентна ставка річних за користування кредитом складає 39,90%. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №491059022 від 26 листопада 2021 року, яка станом на 22.01.2023 складає 67164 грн. 75 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved