Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Представник позивача Ляр Д.Ю., в інтересах позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.05.2011 року в розмірі 51134,92 грн станом на 24.07.2023 року; - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2684,00 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 06.05.2011 року. Поставивши свій підпис у заяві, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які були надані йому у письмовому вигляді, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим допустив утворення заборгованості, яка станом на 24.07.2023 року складає 51134,92 з яких: 41338,40 грн., заборгованість кредитом; 9796,52 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 28.08.2023 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлений належним чином 07.09.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Відповідачем [PERSON] 25.09.2023 року подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тим, що він є інвалідом другої групи та на підтвердження вказаних обставин надано суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 057308 від 27.06.2023 року та копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , згідно яких позивачу встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.07.2024 року. При цьому відповідачем не подано відзиву на позовну та інших клопотань. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 06.05.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Як вбачається із вищевказаної Анкети-заяви, остання містить анкетні дані [PERSON] , бажаний тип картки Дебетова особиста картка, підпис позичальника та датована 06.05.2011 року. Крім того,\~у ній\~вказано,\~що відповідач\~погоджується з\~тим,\~що ця\~Заява разом\~із Пам`яткою\~клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовому вигляді. Інших відомостей, зокрема, щодо відсотків за користування кредитними коштами, розміру пені та інших штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, строку дії картки і строку повернення кредиту (користування ним), Заява не містить. До кредитного договору, крім Заяви позичальника, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» додав копію Довідки про видані картки; копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; копію Паспорта споживчого кредиту; копію Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання заяви; розрахунок заборгованості; копію виписки за договором № б/н за період з 05.05.2007 року по 01.05.2023 року на ім`я відповідача; копію паспорту відповідача. Як вбачається з копії Довідки про надані кредитні картки, відповідач отримав 9 кредитних карток, остання з яких № [NUMBER] від 27.10.2020 року, зі строком дії до 02/24. Відповідачем [PERSON] використовувалися вищевказані картки, за допомогою яких відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.06.2019 року та від 24.07.2023 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , а також копією виписки по рахунку останнього. З копії Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що 31.12.2013 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 15500,00 грн., після чого він неодноразово збільшувався, останній раз 04.09.2019 року до 40000,00 грн., після чого 03.01.2023 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. 06.09.2022 року відповідач [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про: кредитний ліміт, встановлений у розмірі до 100000,00 грн, строк договору та строк кредитування, що становлять 12 місяців, з пролонгацією; процентну ставку у межах пільгового періоду, встановлену на рівні 0,00001 % річних; процентну ставку за межами пільгового періоду 42 % річних; загальну орієнтовну вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту щомісяця, до 25 числа поточного місяця; розмір платежу 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн; розмір штрафу, пені та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,0 %. Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 24.07.2023 року складає 51134,92 грн., з яких:41338,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9796,52 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк». Правовідносини між сторонами у справі, ґрунтуються на положеннях кредитного договору та регламентуються наступними правовими нормами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1ст. 634 ЦК України). Формуляром та стандартною формою, у яких викладені умови договору про надання банківських послуг є Умови та правила надання банківських послуг, згідно яких і обслуговувався відповідач. Частина 2 ст.\~638\~ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.1, ч. 2 ст. 598 ЦК України). Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ст. 530 ЦК України. За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбаченіст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, у тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Отже, суд приходить до висновку про винесення рішення та задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по договору № б/н про надання банківських послуг від 06.05.2011 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач є інвалідом другої групи, його звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, сплачений відповідно до платіжного доручення № PROM4BKS4B від 04.08.2023 року судовий збір у розмірі 2684,00 грн. слід компенсувати позивачу за рахунок держави. На підставі ст. 280,526,527,530,549,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved