Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільна дитина сторін проживає з нею, а відповідач проживає окремо та не бере участі у вихованні та утриманні сина і між сторонами виник спір з приводу місця проживання дитини. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.07.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення підтримав висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі не перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.06.2023 року, затвердженого начальником служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, для виховання та розвитку дитини створено належні умови за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . 15.05.2023 року видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №342510, у зв`язку зі скоєнням [PERSON] домашнього насильства 15.05.2023 року за місцем проживання позивача. Крім того, відносно відповідача неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1732 КУпАП, а постановами Корольовського районного суду м. Житомира від 01.06.2023 року по справі №296/449/23 та від 20.06.2023 року по справі №296/4695/23, які набрали законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП та застосовано до нього адміністративні стягнення. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.07.2023 року у справі №296/6777/23видано обмежувальний приписи та встановлено наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] : заборонено [PERSON] наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо остання за власним бажанням перебуває у місці, не відомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; заборонено [PERSON] вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановлено строк обмежувального припису 6 місяців. 28.07.2023 року суддею Корольовського районного суду м. Житомира видано судовий наказ у справі №296/6456/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2023 року по справі №296/5098/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1732 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 04.10.2023 року №1505 затверджено висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішення спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~ В матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків чи аморальної поведінки, відомості щодо вад здоров`я, які унеможливлюють виховання та утримання дитини. В свою чергу, відповідачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в їх сукупності щодо неналежного виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, притягнення її за це до відповідальності в порядку, встановленому законом, відсутності у позивача самостійного доходу, зловживання нею спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальної поведінки позивача, а також незадовільних умов проживання сина [PERSON] з матір`ю. При цьому, суд враховує неправомірну поведінку відповідача, неодноразове вчинення ним домашнього насильства по відношенню до позивача, а також неналежне ставлення його до виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що малолітній син сторін на даний час проживає в комфортних умовах, в психологічно здоровому кліматі, суд, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне визначити подальше місце проживання малолітнього сина з матір`ю, що э підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved