Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

16 травня 2022 року позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Олімп.Комсервіс» про здійснення перерахунку комунальних платежів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач відповідає за надання житлово-комунальних послуг позивачу за встановленими тарифами. Проте, отримуючи рахунки-фактури, було встановлено, що відповідач за період з 2016 року по листопад 2021 рік, нараховував значно завищені суми до сплати за житлово-комунальних послуг. В зв`язку з чим, позивач вважає, що йому необхідно здійснити перерахунок комунальних платежів за період з травня 2019 року по грудень 2021 року, з огляду на позовну давність. Крім того, вважає, що на його користь підлягає стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 гривень. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкрито провадження по справі та встановлено, що справа буде розглядатися у порядку спрощеного провадження із викликом осіб. 29 липня 2022 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому також позов підтримала в повному обсязі й наполягала на його задоволенні. 31 серпня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій також проти винесення заочного рішення по справі № 522/5637/22 не заперечувала. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав. Клопотань про продовження строку на подання відзиві від відповідача не надходило. В даній справі відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження та строки надання відзиву. Проте відповідач не подав відзив. Також представник відповідача не з`явився в жодне з судових засідань. В судове засідання 06.12.2022 року сторони не з`явились. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в позовній заяві ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження. 26 грудня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси постановив заочне рішення, відповідно до якого, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП.КОМСЕРВІС» здійснити по квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS] помісячний перерахунок за період часу з 01 травня 2019 року по 31 грудня 2021 року за послуги з опалення житлової площі квартири, а саме з абонентської плати за одиницю приєднаного теплового навантаження, плату за спожиту теплову енергію, вартість теплової енергії у відповідності до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 р, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП.КОМСЕРВІС» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок. 02.02.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/5637 від 26.12.2022 року, у якій відповідач просить скасувати зазначене рішення по справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2023 року зазначену заяву залишено без руху та надано 10-тии денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків заяви. 21 лютого 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 23.02.2023 року заяву було прийнято до розгляду а судове засідання призначено на 03.03.2023 року. Судове засідання, призначене на 03.03.2023 року не відбулося, у зв`язку з тим, що головуюча суддя перебувала на лікарнян6ом, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судового засідання. Ухвалою від 10.03.2023 року Приморський районний суд м. Одеси скасував заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/5637 від 26.12.2022 року, було встановлено загальний порядок розгляду справи. Судове засідання було призначене на 07.04.2023 року. 28 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Судове засідання, призначене на 07.04.2023 року не відбулося, у зв`язку з тим, що головуюча суддя перебувала на лікарнян6ом, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судового засідання. 20 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь на відзив, де позивачка просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судове засідання, що відбулося 27.04.2023 року було відкладено на 17.05.2023 року. У судовому засіданні, що відбулося 17.05.2023 року було прийнято рішення про залучення до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору Виконавчий комітет Одеської міської ради. Засідання було відкладено на 19.06.2023 року. Судове засідання, призначене на 19.06.2023 року не відбулося, у зв`язку з оголошенням в м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судового засідання. Судове засідання відкладено на 17.08.2023 року. У судове засідання, що відбулося 17.08.2023 року учасники справи не з`явилися. У зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність відкладення судового засідання на 21.09.2023 року. У судове засідання, що відбулося 21.09.2023 року з`явився представник позивача Яківець М.В., представник відповідача [PERSON] , представник третьої особи Соболь Я.О. Відповідно до статті 259 ЦПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У статті 268 ЦПК України вказано, що рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи. Після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 19.05.2009 року (а.с. 9-10). Відповідач ТОВ «Олімп.Комсервіс» регулює питання надання житлово-комунальниих послуг позивачу за тарифами, визначеними Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року. В зв`язку з чим, щомісячно на адресу позивача надсилають рахунки-фактури для оплати комунальних послуг, які на постійній основі отримує споживач і користується ними та сплачує їх у відповідному розмірі. 16 листопада 2021 року на виконання наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.06.2018 № 130 «Про затвердження Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності» Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП.КОМСЕРВІС"\~проінформувало споживачів щодо зміни (повного перегляду)\~тарифів на теплову енергію для будинку по [ADDRESS] . Тарифи були раніше встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради\~№ 376 від 24.11.2016 р. З 2016 року по теперішній час 2021 року змінилися вартість паливної складової та інші витрати: - Ціна на природний газ для населення була 2 994,30 грн/1000 куб.м, стала 7 583,89 грн/1000 куб.м (+153,28%). - Ціна на природний газ для інших споживачів була 8 961,84 грн/1000 куб.м, стала 36 424,91 грн/1000 куб.м (+306,44%). - Тариф на електроенергії був 0,789 грн/кВт, став 1,68 грн/кВт (+112,93%). - Тариф на водопостачання був 9,36 грн/м.куб, став 30,024 грн/м.куб (+220,77 %). - Мінімальна заробітна плата була 1 378 грн, стала 6 000 грн (+335,41%). Розрахунки тарифів проводились відповідно до «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (а.с. 14-15). Так, після опублікування даних тарифів, позивач, порівнявши дані тарифи з тарифами вказаними у рахунках-фактурах, які їй надходили, виявила невідповідність у їх нарахуванні, в зв`язку з чим, наполягаючи на необхідності перерахування вартості наданих послуг, звернулась до суду. Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до підпункту 2 пункту "а" ч. 1 ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" із змінами, внесеними Законом N 1198-VII від 10.04.2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги. Так, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 р. було встановлено наступні розміри тарифів: Абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження, щомісячно протягом року - 1,78 грн/кв.м. Плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 20,35 грн/кв.м. Вартість теплової енергії - 1232,39 грн/1Гкал. Розрахунки тарифів проводились відповідно до «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1,5 ст. 21 «Про житлово-комунальні послуги» одиницею виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. ТОВ «Олімп.Комсервіс» у своїй роботі керується Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно-правовими актами. Позивач, на підтвердження обставин викладених у позові надав рахунки та рахунків-фактури № 19 за періоди з 13.01.2020 року по 03.11.2021 року, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 16-34). З наданих й досліджених судом рахунків слідує, що за 2020 рік: Рахунком № 19 від 13.01.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.280 грн. плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 21,36 грн. Рахунком № 19 від 07.02.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.280 грн. плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 25,56 грн. Рахунком № 19 від 03.03.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.700 грн. плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 21,45 грн. Рахунком № 19 від 21.04.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.700 грн. Рахунком № 19 від 06.05.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.700 грн. Рахунком №19 від 09.06.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження -1.880 грн. Рахунком № 19 від 03.11.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження -1.770 грн. плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 26,00 грн. Рахунком № 19 від 04.12.2020 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.390 грн. за 2021 рік: Рахунком № 19 від 04.01.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.030 грн. вартість теплової енергії - 1286,40 грн. Рахунком № 19 від 05.02.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.270 грн. вартість теплової енергії - 1286,40 грн. Рахунком № 19 від 03.03.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.380 грн. вартість теплової енергії- 1530,69 грн. Рахунком № 19 від 05.04.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 3.060 грн. вартість теплової енергії -1530,69 грн. Рахунком № 19 від 05.05.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.440 грн. вартість теплової енергії - 1530,69 грн. Рахунком № 19 від 05.06.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.880 грн. вартість теплової енергії -1530,69 грн. Рахунком № 19 від 01.07.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.920 грн. вартість теплової енергії - 1530,69 грн. Рахунком № 19 від 03.08.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.540 грн. вартість теплової енергії - 1530,69 грн. Рахунком № 19 від 10.09.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.840 грн. вартість теплової енергії -1530,69 грн. Рахунком № 19 від 04.10.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження - 2.090 грн. вартість теплової енергії-1530,69 грн. Рахунком № 19 від 03.11.2021 року встановлено наступні тарифи: абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження -1.930 грн. вартість теплової енергії-1530,69 грн. Отже, проаналізувавши рахунки-фактури на оплату комунальних послуг судом встановлено, що відповідач у вказаний період з кінця 2019 року початку 2020 року по листопад 2021 року дійсно завищив суми до сплати за житлово-комунальні послуги, що не відповідає чинним нормативно-правовим актам, що встановлені уповноваженим на це органом влади, а саме рішенню Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 р. Суд вважає, що доводи позивача щодо завищення тарифів по наданню житлово-комунальних послуг знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відповідачем зазначене не спростовано. Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004року №1875-ІV Споживач, зокрема, має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством . Споживач також має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від24.06.2004року №1875-ІV Виконавець, в свою чергу, зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги вразі їх ненадання або надання не в повному обсязі ,зниження їх якості;\~\~утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до ст. 21, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції (вартість послуги) визначено неналежним чином. Згідно постанови ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи викладене суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача здійснити по квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS] помісячний перерахунок за період часу з 01 травня 2019 року по 31 грудня 2021 року за послуги з опалення житлової площі квартири, а саме з абонентської плати за одиницю приєднаного теплового навантаження, плату за спожиту теплову енергію, вартість теплової енергії у відповідності до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 р. підлягає задоволенню. Водночас, щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначеніст.1167 ЦК України, згідно якої завдана моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Статтею 23 ЦК України розкрито поняття моральної шкоди та зазначено з чого вона складається. Так, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, та душевних стражданнях. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Суд критично оцінює посилання позивача, як на обґрунтування моральної шкоди, вимушені зміни в організації життя позивача, що пов`язані з сплатою великих комунальних платежів, які не відповідають встановленими тарифами органами місцевого самоврядування, їх тривалість, повторність вчинених протиправних дій відповідачем, оскільки жодних доказів спричинення страждань позивачем, в результаті вчинених дій, не надано. На думку суду, позивач не довів факт спричинення йому моральної шкоди, так як ним, протягом вказаного періоду було отримано та спожито житлово-комунальні послуги, в повному обсязі та належної якості, а доказів протилежного чи доказів фізичного болю чи страждань, як фізичних так і душевних, які зазнав позивач, до суду не представлено та судом не встановлено. Більш того, позивач жодним чином не обґрунтував, визначений ним на власний розсуд розмір моральної шкоди, який складає 25000 гривень, що є досить значним та суттєвим розміром шкоди, не підтверджений жодними доказами. Тому, з огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як встановлено судом, позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1984,80 гривень, що підтверджується приєднаними до матеріалів справи квитанціями (а.с. 40-41). Суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме з двох позовних вимог, задоволена одна, вимога немайнового характеру, а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплачена саме за вимогу немайнового характеру у ромірі 992.40 грн.

Outcome: partial