Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 29.12.1997 року у Водянській сільській раді, Компаніївського району, Кіровоградської області, актовий запис № 3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.1997 року у Водянській сільській раді Компаніївського району, Кіровоградської області, актовий запис № 3 уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] . На разі спільні діти досягли повноліття і проживають власним життям. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними перестало існувати взаєморозуміння внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить їхнім інтересам. У зв`язку з цим шлюбні стосунки вони припинили і перестали вести спільне господарство. Підгрунття до порозуміння, як й відчуття любові один до одного втрачено. У зв`язку з викладеним, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.08.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Просила залишити за нею понесені судові витрати. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] (остання відома адреса проживання: [ADDRESS] яне, Кропивницького району, Кіровоградської області), повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, встановленому ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судові засідання, призначені на 11.09.2023 р. о 11-00 год., 26.09.2023 р. о 08-40 год. не з`явився, про причини неявки не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.12.1997 року у Водянській сільській раді. Компаніївського району, Кіровоградської області, актовий запис № 3, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.8) Сторони мають повнолітніх сина та доньку. На даний час позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, сімейні відносини припинили, мешкають окремо, клопотань про надання часу на примирення до суду не надали, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104СКУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ст. 112 СК Українисуд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є те, що в сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що привело до припинення шлюбних відносин. Сім`я розпалася та існує формально. Сторони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Спору щодо поділу спільного майна на даний час немає. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне. Судові витрати зі згоди позивача залишити понесеними за нею.

Outcome: approved