Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 31 серпня 2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у період з 29.09.2001 по 31.03.2021 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час, син є повнолітнім та навчається в ДНЗ «Білопільське вище професійне училище» на денній формі навчання. Зазначає, що оскільки син навчається на денному відділенні, то немає змоги офіційно працевлаштуватись і мати самостійний заробіток. При цьому вказує, що дитина знаходиться на повному її утриманні, і не в змозі забезпечувати свої потреби, які полягають у витратах на проїзд, одяг, харчування, канцелярські товари. Батько відповідно до діючого законодавства належним чином обов`язки щодо забезпечення належного рівня життя дитини не виконує, грошових коштів не надає. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до його закінчення чи досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01 вересня 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 17). Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, долучила письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та проведення розгляду справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с.21 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив (а. с. 20). В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001, який рішенням суду від 31 березня 2021 був розірваний (а. с. 8-9). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), з якого вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком дитини (а. с. 10). Зі змісту довідки ДНЗ «Білопільське вище професійне училище» № 179 від 28.08.2023 вбачається, що [PERSON] навчається у даному закладі на денній формі навчання із кінцевим терміном навчання 30 червня 2025 (а. с. 11). За даними виконавчого комітету Білопільської міської ради [PERSON] , 2005 р.н. проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Таким чином, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , 2005 року народження знаходиться на утриманні лише матері, здобуває освіту та не може самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. При цьому, Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності вказаних вище юридичних фактів. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновки суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] , 2005 р.н., яка є сином [PERSON] , продовжує навчання у навчальному закладі, і при цьому потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу має обов`язок та можливість щодо утримання своєї дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в обраний спосіб, а саме у частці в розмірі 1/4, відповідає вимогам закону, при цьому\~підстав звільнити\~відповідача від\~виконання цього\~обов`язку суд\~не встановив.\~Проте, відповідачем не доведено, що останній не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у визначеному розмірі. З урахуванням встановленого, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, принципу справедливості і розумності, а також з урахуванням потреб спільної дитини, яка є повнолітньою та продовжує навчання та не має власного заробітку, а тому виходячи із спільного обов`язку батьків утримувати дитину, відсутність доказів щодо можливостей відповідача не надавати таку допомогу, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь матері на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів\~заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved