Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2022 р., дитина залишилась проживати з нею. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Позивачка вважає, що [PERSON] є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має. За таких обставин, посилаючись на вимоги ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, [PERSON] просить позов задовольнити, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі. Через адміністрацію виправної колонії, відповідач направив на адресу суду заву відповідно до якої, позов визнав повністю, не заперечив проти його задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Малолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивачка і відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чинного законодавства, аліменти в частці на одну дитину стягуються у розмірі однієї чверті, на двох дітей у розмірі однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину (станом на день ухвалення рішення та у частці визначеної законом на одну дитину), враховуючи, те що доказів наявності інших дітей на утриманні у відповідача, суду не надано, тому суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, починаючи з дати подання позову - 21 червня 2023 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін. А отже позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial