Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-02 00:00:00

[PERSON] 01.02.2023 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з заявою про оголошення сина [PERSON] , [INFO] померлим, який 25.09.2019 пішов з дому ( [ADDRESS] ) і не повернувся. В обґрунтування вимог зазначила, що 27.09.2019 вона звернулась з заявою Московського ВП ГУНП в Харківській області щодо розшуку сина, проте його місцезнаходження не встановлено. Вдома залишились його особисті документи: паспорт, трудова книжка. Близьких родичів в них немає, отже поїхати кудись він не міг. [PERSON] вживав наркотичні засоби, сам їх виготовляв, останнім часом спілкувався з особами, які теж вживали наркотичні засоби, такий спосіб життя дуже часто приводить до загибелі, тому заявник вважає, що її син помер. Просить заяву задовольнити та оголосити [PERSON] померлим. Ухвалою суду від 02.03.2023 провадження у справі відкрито та одночасно витребувано інформацію щодо [PERSON] в різних органах. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, надала пояснення, відповідні обставинам, викладеним у заяві, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за відсутністю представника, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 74). Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] показали, що [PERSON] дійсно вживав наркотики, вів нездоровий спосіб життя, за місцем мешкання відсутній з вересня 2019 року. Суд, вислухавши сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З батьком останнього [PERSON] шлюб розірваний 01.02.1997. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6, 7, 25). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З акту від 31.01.2023, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та посвідченого головою ОСББ «ОЗОН» вбачається, що [PERSON] з 25.09.2019 та по цей час за адресою [ADDRESS] не з`являвся (а.с. 9). 27.09.2019 [PERSON] звернулась до Московського ВП ГУНП в Харківській області (зараз ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області) з заявою про зникнення її сина [PERSON] 25.09.2019, про що 28.09.2019 внесені відомості до ЄРДР за № 12019220470005296 за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 10). Згідно інформаційної довідки ХРУП № 2 ГУНП в Харківській обласні від 26.01.2023 № 5296, досудове розслідування за фактом зникнення [PERSON] на даний час триває, виконуються оперативно-розшукові заходи з приводу місцезнаходження [PERSON] , який на теперішній час оголошений у розшук, позитивних результатів розшуку на даний час немає (а.с. 11). Як вбачається з трудової книжки [PERSON] його останнім місцем роботи є ФОП [PERSON] , період роботи з 02.06.2017 до 21.08.2017 (а.с. 24). Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС м. Харків від 02.12.2019 відкрито виконавче провадження з приводу виконання постанови щодо стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 170,00 грн (а.с. 27). Згідно довідки голови правління ОСББ «ОЗОН» [PERSON] , [PERSON] , 1981 р.н. дійсно мешкав за адресою [ADDRESS] з 20.11.1998 до 25.09.2019. Останній є алкозалежним, часто був помічений в нетверезому стані. Зі слів матері, [PERSON] виготовляв наркотичні речовини вдома, вживав їх, не скриваючись від неї. Відомостей щодо близьких родичів немає (а.с. 28-29). Згідно пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень з пошуковим критерієм прізвище, ім`я, по батькові знайдено ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2019, якою провадження у справі відносно [PERSON] , [INFO] за ст. 173 КУпАП закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення. З тексту постанови вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 27.08.2019, дата скоєння правопорушення 27.08.2019. Інших судових рішень щодо скоєння адміністративних правопорушень, або інших рішень за участю [PERSON] після 25.09.2019 судом не знайдено (а.с. 27, 28). Згідно листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.03.2023 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 01.09.2019 по 10.03.2023 не виявлено (а.с. 56, 58). З відповіді на ухвалу суду ДУ «Харківській слідчий ізолятор» встановлено, що згідно з даними оперативно-довідкової картотеки [PERSON] станом на 08.03.2023 не значиться (а.с. 57). Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив про відсутність актового запису про смерть [PERSON] по архіву Відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 60). Згідно повідомлення ХРУП № 2 ГУНП в Харківській обласні від 20.03.2023 відносно безвісно зниклого [PERSON] заведено ОРС категорії «Розшук» від 06.10.2019. Проведеними заходами розшуку встановити місцезнаходження останнього до теперішнього часу не виявилось можливим, з моменту зникнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягався (а.с. 61). Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради у відповіді на ухвалу суду від 22.03.2023 зазначило, що [PERSON] на обліку в Управлінні не перебував, ніяких видів допомоги не отримував, як особа, що має право на пільги на обліку не перебував, пільгами не користувався, з питання надання одноразової матеріальної допомоги не звертався та допомогу не отримував (а.с. 72). З відповіді Департаменту з питань цифрового розвиту, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 14.03.2023 та форми ОК-5 вбачається, що останнім страхувальником [PERSON] була ФОП [PERSON] , відрахування страхових внесків здійснювалось в останнє в серпні 2017 року (а.с. 79-83). Згідно відповіді Московського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Харкова, сержант запасу [PERSON] перебуває на обліку у [INFO] з 21.02.2004, мешкає за адресою: [ADDRESS] , військовозобов`язаний за повісткою для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарняної комісії з подальшим призовом до військової служби за мобілізацією не викликався, призваним на військову службу за мобілізацією не був (а.с. 85). Відповідно до відповіді на ухвалу Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області від 10.04.2023, станом на 08.04.2023 згідно обліків інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи МВС України, [PERSON] є особою, яку Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області оголошено в розшук як безвісти зниклого (розшукова справа № 6719071 від 06.10.2019) (а.с. 107). КП «Жилкомсервіс» у відповіді від 14.04.2023 на ухвалу суду зазначило, що в розпорядженні підприємства відсутня інформація, яка може бути взята судом до уваги при розгляді справи (а.с. 109). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). З досліджених доказів вбачається, що у місці постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , протягом чотирьох (з кінця вересня 2019), немає відомостей про місце його перебування. [PERSON] до місця постійного проживання не повернувся, особисті речі і документи залишаються за місцем його мешкання. Будь-яких намірів змінити місце проживання не висловлював, жодних видів доходів з часу його зникнення не отримував, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває у розшуці через зникнення з 2019 року, проте на даний час його місцезнаходження не встановлено. До зникнення [PERSON] вживав та виготовляв наркотичні засоби, мав відповідне коло знайомих, тобто його спосіб життя міг привести до негативних наслідків у вигляді смерті, що дає можливість суду зробити припущення про його смерть. За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви та оголошення [PERSON] померлим як такого, відносно якого у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років та є підстави припускати, що він помер. Суд роз`яснює учасникам справи та іншим заінтересованим особам, що згідно ч. 1 ст. 48 ЦК України, ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved