Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-28 00:00:00

29.08.2023р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 1). Ухвалою судді від 01.09.2023р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 09.12.2006р. зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2020р. шлюб розірвано. У період з 20 жовтня по 26 листопада 2022 року відповідачем сплачено позивачці кошти на утримання дитини в розмірі 4000,00 грн. У подальшому відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Як відомо позивачці, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї відповідач на утриманні не має, є працездатною особою. На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.ст. 180, 181 СК України, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Від позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 18). Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 19). З урахуванням заяв сторін, судове засідання відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України відбувалось за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що 09.12.2006р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1368. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 3). [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.07.2010р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 888 (а.с. 4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022р. розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 грудня 2006 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 1368 (а.с. 5 6). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.08.2023р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (уповноважений власник) та [PERSON] (донька) (а.с. 7). Факт проживання дитини разом з матір`ю відповідачем не заперечується. Відповідно до довідки про доходи від 30.08.2023р. [PERSON] обіймає посаду старшого електромеханіка дільниці 1 групи Виробничого підрозділу Дніпровського відділення філії Головного інформаційно-обчислювального центру АТ «Укрзалізниця» та за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року йому було нараховано дохід у розмірі 188331,08 грн. (а.с. 16). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. За змістом частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачем у справі, тому аліменти необхідно стягувати на її користь, а також що відповідач є працездатною особою, доказів, які б свідчили про наявність у відповідача інших утриманців, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідач позовні вимоги визнав одразу в першому судовому засіданні. Так, враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн. (1073,60 грн. / 2 = 536,80 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved