Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 27233 грн. 00 коп. суми переплати пенсії по інвалідності. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі Головне управління) та з 08.10.2019 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. За результатами огляду МСЕК [PERSON] було встановлено інвалідність з 08.10.2019 року по 31.10.2020 року. З 01.11.2020 року відповідно до пункту 14-6 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю, [PERSON] була продовжена виплата пенсії по інвалідності на період дії карантину без результатів повторного огляду МСЕК. [PERSON] в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не повідомлено в десятиденний термін територіальний орган Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до його персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та в Держаний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування про обставини, що спричиняють зміну статусу його як застрахованої особи. Натомість 02.02.2022 року позивачем було отримано заяву від відповідача щодо припинення нарахування пенсії по інвалідності. В зв`язку з чим виникла переплата пенсії по інвалідності в сумі 27 233 грн 00 коп, яка не була повернута відповідачем в добровільному порядку і яку позивач просить стягнути з [PERSON] . Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.05.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, в позові наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що з 08 жовтня 2019 року відповідачу за результатами огляду, проведеного МСЕК було встановлено другу групу інвалідності загальне захворювання терміном до 31 жовтня 2020 року, при цьому визначено дату наступного переогляду 08 жовтня 2020 року (а.с. 16). 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби(COVID-19)» №540-ІХ, яким Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено пунктом 14-6 наступного змісту: «у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю». Оскільки відповідач у зв`язку із запровадженням на території України карантину 08 жовтня 2020 року не пройшов повторного огляду МСЕК, на підставі наведеного вище положення законодавства йому було продовжено виплату пенсії по інвалідності після жовтня 2020 року (а.с. 7-15). При цьому виплата відповідачу пенсії у зв`язку з інвалідністю тривала до 01.02.2022 року включно і за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року загальна сума виплаченої пенсії склала 27233 грн 00 коп (а.с. 17). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року. Так, відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 103 «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду Українивід 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фондуУкраїни 25.11.2014 № 25-3. Відповідно до пункту 4 вказаної постанови у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Згідно з пунктом 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, у разі безпідставного набуття особою грошових коштів, виплачених їй у якості пенсії, такі кошти поверненню не підлягають, якщо вони були виплачені відповідною юридичною особою добровільно, при цьому відсутня рахункова помилка з боку такої особи, а також недобросовісність з боку набувача коштів. Викладене вище свідчить, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає можливість стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо мала місце рахункова помилка з боку платника пенсії, або ж надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання, зокрема внаслідок подання ним недостовірних даних. Вказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31 жовтня 2019 року (справа №607/657/17) та від 20 березня 2019 року (справа №345/1493/17-ц). Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, (провадження № 6-151цс13), від 02 липня 2014 року, (провадження № 6-91цс14), у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 (справа № 536/487/17-ц). Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Як з`ясовано у судовому засіданні хоча відповідачу позивачем і було здійснено надмірну виплату пенсії у зв`язку з інвалідністю у період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року, однак це не було наслідок рахункової помилки з боку позивача як платника пенсії чи результатом зловживань відповідача, який після не підтвердження інвалідності, ще до закінчення карантину надіслав заяву щодо припинення нарахувань про що підтверджує сам позивач в своїй позовній заяві. Позивачем не додано письмових доказів ознайомлення відповідача під особистий підпис з вимогами п. 3. ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до його персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме, не додано доказу вручення відповідачу як пенсіонеру пам`ятки, яка є Додатком 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, тобто позивачем не доведено, що відповідач діяв недобросовісно. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, а також не надано суду доказів того, що переплата пенсії відповідачу у період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року у сумі 27233 грн 00 коп була здійснена внаслідок зловживань, допущенням будь-якої недобросовісної поведінки з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то відповідно до статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні, натомість враховуючи, що сплата судового збору ухвалою суду від 15.05.2023 року (а.с. 41) була відстрочена до ухвалення судового рішення по справі сума судового збору в розмірі 2684 грн 00 коп підлягає стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved