Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

13.07.2023р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області з Малиновського районного суду м. Одеса, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Так, 19.05.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом, про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), в якому, після уточнення, 05.09.2023р., позовних вимог, просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 23.12.2011р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 76. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе так, як між подружжям зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, фактично сім`я припинила своє існування. З січня місяця 2021 року позивачка з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків. А тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Також позивачка вказує, що сторони від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання якого вона з відповідачем не мають. Позивачка в судові засідання 05.09.2023р. та 26.09.2023р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас, 05.09.2023р., звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує, терміну на примирення не потребує. Відповідач в судові засідання 05.09.2023р. та 26.09.2023р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання по зареєстрованому місцю проживання, які були повернуті на адресу суду з відміткою про невручення через відсутність адресата по місцю проживання, та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України про виклик відповідача до суду. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позов, заяву про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2011р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 76, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 25.10.2019р. Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.08.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 6548. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з січня місяця 2021 року, не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту. Майнового спору та спору про місце проживання дитини у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. підлягають стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved