Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В позові зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2002 року, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя між ними не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю у зв`язку з чим між ними виникають непорозуміння. Вже довгий час разом вони не проживають, господарства не ведуть, тому він вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС відповідач відмовляється, тому він змушений звернутись до суду. В позові позивач просив постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. 08.08.2023 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження [PERSON] отримала 17.08.2023 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу не надала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.2002 року Кривотинською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 17.12.2002 року Кривотинською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області. (а.с. 4). Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Однак, перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved