Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-26 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що 06.06.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7854236. Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault» д.р.н. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 29.08.2020 року приблизно об 11год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, мала місце ДТП за участі автомобіля «Renault» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Nissan» д.р.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до\~постанови Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від \~28.10.2020\~року \~по справі\~№ 127/20854/20 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 4, ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan» д.р.н. [NUMBER] звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/7854236. Так, на підставі страхового акту № 001/037/003131/20/1 від 07.10.2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5\~899,43 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 року між ПАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №03/03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/7854236 від 26.06.2020 року. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5\~899,43 грн., 858,88 грн. судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору та 4 000 грн. судових витрат, що пов`язані з професійною правничою допомогою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 06.06.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7854236 (а.с.16). Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault» д.р.н. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 29.08.2020 року приблизно об 11год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, мала місце ДТП за участі автомобіля «Renault» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Nissan» д.р.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку(а.с.15). Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2020 року по справі № 127/20854/20 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 4, ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.15). Власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan» д.р.н. [NUMBER] звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/7854236 (а.с.13). Так, на підставі страхового акту № 001/037/003131/20/1 від 07.10.2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5 899,43 грн. (а.с.6). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку (а.с.28). 03.03.2023 року між ПАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №03/03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до Договору (а.с.19-25). Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/7854236 від 26.06.2020 року. Пунктом 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною ч.3 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи, що постановою суду у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 -4 та ст 124 КУпАП, ПрАТ «УПСК» відшкодована матеріальна шкода власнику пошкодженого автомобіля, то у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, тому суд вважає позов обґрунтованим. Також, з метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу від 15.01.2020 року, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надано. Крім того, в своєму позові позивач також просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. Як визначено в п. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога, яка пов`язана із підготовкою позову до суду та його судовим розглядом надавалась позивачу адвокатом Самойленком П.М., який діяв на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року та виданого на його підставі ордеру та додаткової угоди №031 від 13.03.2023 року до договору про надання правової допомоги. Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 13.03.2023 року та опису робіт (наданих послуг), позивачу було надано послуги у виді підготовки та подання до суду позовної заяви, вартість яких визначена в сумі 4 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №Р24АР24А946765033D1198 від 13.03.2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved