Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-21 00:00:00

28 липня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якої позивач просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 8\~000 грн., що є не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі даної заяви до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони 04 січня 2023 року зареєстрували шлюб. Наразі справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в Жовтневому районному суді м. Харкова. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає та не бере особистої участі у її вихованні. Позивач зазначила, що змушена забезпечувати доньку всім необхідним, власними силами, тому виникла необхідність звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 8\~000 грн., що є співмірним з витратами на догляд за донькою. Також зазначила, що доньці для нормального росту і розвитку необхідно щодня купувати натуральні продукти, купувати одяг, медикаменти в профілактичних та лікувальних цілях. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 01 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено судове засідання. 11 серпня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки він систематично приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини. Вимога позивачки про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки відповідач дуже любе доньку, бажає надати їй будь-яку допомогу та утримувати її незалежно від того буде рішення суду чи ні. Також вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач є непомірно великим, та не підтверджений доказами. Повідомив, що наразі не має фактичного заробітку, перебуває на лікуванні та не має змоги працевлаштуватися, а відтак його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Зазначив, що не відмовляється від утримання доньки, та просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як таку яку він зможе сплачувати. Просив не стягувати з нього судовий збір, або стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в судовому засіданні просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісяця, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 04 січня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 04 (а.с.30). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 372 (а.с.4). Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що на теперішній час малолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач в свою чергу добровільно не надає допомоги в утриманні дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривень. Як зазначила позивач у позовній заяві, про що не заперечував відповідач, останній офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного доходу. Враховуючи, що відповідач погодився зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, згідно до ст.184СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання малолітньої доньки на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2\~000,\~00\~грн.\~щомісяця, і як батько зобов`язаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 28 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved