Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-27 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги з боку позивача - Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2022 року позбавлений батьківських прав. Відповідно до листа департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 20.08.2021 року №1065ССД/01-45, інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , в департаменті відсутня. Згідно пояснень мати дитини - [PERSON] від 18.06.2021 року Службі у справах дітей Одеської міської ради, вона не може впоратися з вихованням малолітнього [PERSON] та просить влаштувати дитину до державного закладу на повне державне забезпечення. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.06.2021 року №273/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] та тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення» дитина відібрана від матері та тимчасово влаштована до державного закладу. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.06.2021 року №160 малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування та відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.06.2021 року №92 малолітній взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до листа Центра соціальних служб Одеської міської ради від 20.08.2021 року №05/01-647, фахівцями відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Малиновському районі для взяття родини під соціальний супровід 12.08.2021 року було здійснено вихід за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , але двері ніхто не відчинив. У телефонній бесіді з фахівцем вказаного Центру [PERSON] повідомила, що у неї складності із сином, у зв`язку з чим, малолітнього було влаштовано до Білгород - Дністровського Центру соціально - психологічної реабілітації дітей. Більше [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідала, що унеможливлює взяти її родину під соціальний супровід. Згідно листа Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 09.11.2022 року №06-04/208, за весь період перебування малолітнього [PERSON] у закладі, батьки не відвідували дитину жодного разу, участі у його вихованні не приймали, допомоги не надавали та подальшою долею не цікавилися. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2021 року (справа №521/9579/21) малолітній [PERSON] , [INFO] , відібраний у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.01.2023 року №40/01- 06 малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Під час виходу спеціалістів Служби у справах дітей Одеської міської ради 20.10.2022 року та 03.03.2023 року для складання акту обстеження умов проживання [PERSON] та повідомлення про позбавлення її батьківських прав у відношенні її сина - малолітнього [PERSON] , двері ніхто не відчинив. Листом територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі від 31.10.2022 року №06/106 [PERSON] було повідомлено, що порушується питання щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але конверт із листом повернувся за закінченням терміну зберігання. Відповідно до інформації управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 03.02.2023 року №3/412, [PERSON] до адміністративної або кримінальних відповідальності не притягувалася. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10.03.2023 року мати дитини не з`явилася. Тож, на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10.03.2023 року було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та підготовлено відповідний висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.03.2023 року №0582/01-20. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх її доходів на місяць, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини до досягнення ним повноліття, поминаючи з дня пред`явлення позову до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти подальшого знаходження сина в державному закладі, але не погодилася з вимогами позивача про позбавлення її батьківських прав. Представник служби у справах дітей позовні вимоги вважала обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування обставин справи в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2022 року позбавлений батьківських прав. Згідно пояснень мати дитини - [PERSON] від 18.06.2021 року Службі у справах дітей Одеської міської ради, вона не може впоратися з вихованням малолітнього [PERSON] та просить влаштувати дитину до державного закладу на повне державне забезпечення. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.06.2021 року №273/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] та тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення» дитина відібрана від матері та тимчасово влаштована до державного закладу. Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.06.2021 року №160 малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування та відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.06.2021 року №92 малолітній взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до листа Центра соціальних служб Одеської міської ради від 20.08.2021 року №05/01-647, фахівцями відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Малиновському районі для взяття родини під соціальний супровід 12.08.2021 року було здійснено вихід за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , але двері ніхто не відчинив. У телефонній бесіді з фахівцем вказаного Центру [PERSON] повідомила, що у неї складності із сином, у зв`язку з чим, малолітнього було влаштовано до Білгород - Дністровського Центру соціально - психологічної реабілітації дітей. Більше [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідала, що унеможливлює взяти її родину під соціальний супровід. Згідно листа Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 09.11.2022 року №06-04/208, за весь період перебування малолітнього [PERSON] у закладі, батьки не відвідували дитину жодного разу, участі у його вихованні не приймали, допомоги не надавали та подальшою долею не цікавилися. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2021 року (справа №521/9579/21) малолітній [PERSON] , [INFO] , відібраний у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.01.2023 року №40/01- 06 малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Під час виходу спеціалістів Служби у справах дітей Одеської міської ради 20.10.2022 року та 03.03.2023 року для складання акту обстеження умов проживання [PERSON] та повідомлення про позбавлення її батьківських прав у відношенні її сина - малолітнього [PERSON] , двері ніхто не відчинив. Листом територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі від 31.10.2022 року №06/106 [PERSON] було повідомлено, що порушується питання щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але конверт із листом повернувся за закінченням терміну зберігання. Відповідно до інформації управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 03.02.2023 року №3/412, [PERSON] до адміністративної або кримінальних відповідальності не притягувалася. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10.03.2023 року мати дитини не з`явилася. Тому, на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10.03.2023 року було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та підготовлено відповідний висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.03.2023 року №0582/01-20. Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Частиною 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58). У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз`яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В ході розгляду справи, та з огляду на досліджені документи/докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , відповідно до розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.06.2021 року №273/01-06 відібраний від матері та тимчасово влаштований до державного закладу. Слід зазначити, що судом встановлено, як з матеріалів справи, а також поясненнями в судовому засіданні самої відповідачки, вона особисто прохала Службу у справах дітей про влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення, оскільки не може з вихованням сина. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Таким чином, відповідач не спростувала позовні вимоги, а тому, суд вирішуючи дану справу, з огляду на досліджені докази та обставини, що стали підставою для надання дитині статусу, що опинилась у складних сімейних обставинах, не може піддати дитину повторним випробуванням, та не може допустити негативних наслідків, що можуть настати для дитини у випадку неналежного виконання матір`ю її батьківських обов`язків, що безпосередньо будуть впливати на сприйняття світогляду та формування особистості. Крім іншого, судом враховується й обставина того, що у власних поясненнях відповідачка не просить повернути їй дитину. Судом враховується, що дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, який відповідач не може забезпечити. Зокрема, за час розгляду справи відповідач не довела суду такої можливості. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо обов`язку утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дітей, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як дитини на користь якої стягуються аліменти, так і відповідача. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі викладеного, з урахування досліджених доказів та пояснень сторін наданих під час розгляду справи, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved