Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-03 00:00:00

Позивач АТ «УкрСиббанк» 23.09.2020 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 10.05.2018 між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 94465428000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 107398,07 грн. Позивач вказував, що відповідачем умови договору не виконуються, станом на 11.09.2020 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів становить 52011,64 грн, з яких: 46804,42 грн заборгованість за кредитом, 4317,36 грн заборгованість за процентами, 889,86 грн проценти згідно ст. 625 ЦК України, 7442,68 грн заборгованість по комісії. В поданій до суду позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за договором від 10.05.2018 в розмірі 52011,64 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 в даній справі було відкрито провадження. Відповідачем [PERSON] 29.10.2020 подано до суду відзив на позовну заяву, вважає, що позивачем не підтверджено факт невиконання відповідачем умов договору, а комісія, яку просить стягнути позивач, є незаконною. В задоволені позовних вимог просив відмовити. Позивачем 06.11.2020 подано до суду заперечення на відзив, який обґрунтований тим, що підписуючи кредитний договір відповідач погодився з його умовами, в тому числі і щодо сплати процентів і комісій. Зазначив, що за умовами договору у разі своєчасного погашення кредиту та відсотків комісія встановлено в розмірі 0,00 грн, і застосовується лише у випадку прострочки платежу. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 справу прийнято до провадженні суду. Представник позивача звертався до суду за заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судові засідання 26.05.2023, 06.07.2023, 29.08.2023 та 04.10.2023 неодноразово не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи. При вирішенні питання про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи судом враховуються норми ч. 5 ст. 130 ЦПК, згідно з якою вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 10.05.2018 між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №94465428000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с. 26-28). За умовами зазначеного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 107398,07 грн (пункт 1.1. договору), в тому числі для особистих потреб в сумі 104778,60 грн на оплату товару (обладнання/матеріалів) та 2619,47 грн на оплату разової комісії за надання кредиту. Пунктом 3.6. сторони передбачили повернення кредиту не пізніше 10.05.2021, зі щомісячною сплатою згідно графіку (п. 3.7.-3.8.). Процента ставка за кредитом встановлена в розмірі 18 % (пункт 3.9.). Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору № 94465428000 виконано, що підтверджено меморіальним ордером від 14.05.2018 (а.с. 36), але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що в результаті невиконання умов кредитного договору станом на 11.09.2020 (а.с. 31-35) відповідач [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 46804,42 грн, за процентами по кредиту 4317,36 грн, 889,86 грн нараховані процентами згідно ст. 625 ЦК України, всього 52011 грн 64 коп., які позивач просить стягнути в поданій до суду позовній заяві. Щодо заборгованості по комісії в сумі 7442,68 грн, про яку зазначено в поданій до суду позовній заяві, суд враховує, що зазначена сума знаходиться поза межами заявлених позовних вимог, оскільки позивач в поданій до суд позовній заяві всього просить стягнути суму заборгованості саме в розмірі 52011,64 грн. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved