Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , відповідно до якого просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.09.2017 на користь відповідачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з частини до 1/6 частини усіх видів заробітку позивача (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 19.02.2011. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.12.2016 шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний.Вказує, що на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.09.2017 з нього були стягнуті аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2017 до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що з дня ухвалення судового рішення про стягнення аліментів від 18.09.2017 його сімейний стан змінився. 23.08.2022 він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у позивача народилась друга дитина, син [PERSON] . На теперішній час дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Отже, на теперішній час змінився не тільки сімейний стан позивача, але і матеріальний, а саме, на день ухвалення судового рішення про стягнення аліментів від 18.09.2017 у нього на утриманні була тільки одна дитина, а наразі в нього на утриманні є ще дві особи, непрацездатна дружина та ще одна дитина. На відміну від нього, матеріальне становище відповідачки по справі стало кращим. На день ухвалення судового рішення 18.09.2017 вона ніде не працювала, але останнім часом вона офіційно працевлаштувалася, отримує дохід і її матеріальний стан значно покращився. Позивач вважає, що виходячи з вказаних обставин, правомірним буде зменшення судом аліментів, які стягуються з нього, з частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою з повідомленням (викликом) сторін. 28.08.2023 до суду поштовим зв`язком надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити.. Відповідачка вказує, що після реєстрацію її шлюбу 22.10.2022 вона змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ».Ввідповідачка не заперечує того факту виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина, на даний час заборгованості з виплати аліментів немає, що свідчить про сталий його дохід. Тому, зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а погіршення його майнового стану не доведено належними та допустими доказами у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Вказує. що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в бік погіршення, зокрема, в разі зменшення доходу, залишення у його розпорядженні меншої суми грошових коштів тощо, або зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршення стану здоров`я, що потягло додаткові грошові ня витрати, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Зміна сімейного стану, а саме народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів за вимогою платника аліментів, поза доведенням належними та допустимим доказами погіршення його майнового стану. Таким чином, вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18.09.2017 року в справі № 640/9235/17, не є завищеним, тому відсутні достатні та законні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог . Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, до позовної заяви додав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник - адвокат Орєхова Н.В. в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, в задоволенні позову просили відмовити. Згідно із ч.астиною статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, в дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2016 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 19 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 178. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 10.01.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 93. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2017, ухвалене по справі 640/9235/17, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 19.06.2017р. до досягнення дитини повноліття. 23 серпня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено актовий запис №257. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №257. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №143 Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з даними, що містяться у наказу №83 від 10.04.2023 в.о.генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» «Про надання відпустки для догляду за дитиною», [PERSON] , яка працює на посаді консервувальник устаткування та металовиробів 3 розряду, надано соціальну відпусту для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.04.2023 по [INFO] . Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2022, між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2022 року року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №262. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з наданою випискою по рахунку [PERSON] , вбачається, що за період з 06.01.2021 по 08.08.2023 на рахунок відповідачки надходили грошові кошти в рахунок аліментів від [PERSON] . Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки на його утриманні перебуває малолітній син від іншого шлюбу та дружина, яка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що змушує від нього втрату значних додаткових матеріальних зусиль на забезпечення родини, тобто посилався на зміну матеріального та сімейного стану. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини 1 статті 81 Сімейного кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини1 статті 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування. Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження факту погіршення його матеріального стану, як і не надав доказів того, що його дружина [PERSON] та малолітній син знаходяться на його утриманні. З дослідженої в ході судового розгляду виписки по рахунку [PERSON] , вбачається, що за період з 06.01.2021 по 08.08.2023 на рахунок відповідачки надходили грошові кошти в рахунок аліментів від [PERSON] , середня сума надходження за вказаний період - 4848,5 гривень, що не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів. Визначений судовим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2017 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу та його дружина перебуваває у відпустці по догляду за дитиною, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Аналогічного висновк зробив Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 по справі№442/7666/15 та від 30.06.2020 по справі № 760/9783/18-ц. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: dismissed